СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р.                                                                        Справа № 917/462/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя  Пелипенко Н.М. 
секретар судового засідання  Полупан Ю.В.
за участю представників сторін:
позивача – Дудецької С.М.,  довіреність №16/13/1-20 від 03.01.2020  (в режимі відеоконференції);
відповідача – Шумейко Д.С.,  довіреність №4/16-97-07-20   від 20.07.2020 (в режимі відеоконференції);
третьої особи – не з`явився. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області (вх. №1512П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 у справі № 917/462/20 (повний текст складено 25.05.2020, суддя Тимощенко О.М.) 
за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, м. Полтава                до  Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, м. Полтава
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної фіскальної служби, м. Київ
про стягнення 85.708,75 грн,
ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Полтавського обласного центру зайнятості  в особі  Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про стягнення 85.708,75 грн заборгованості.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 у справі №917/462/20 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області на користь Полтавського обласного центру зайнятості суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 85.708,75 грн, а також судовий збір в сумі 2.102,00 грн.
Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 у справі №917/462/20 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що кошторисом на 2020 рік ГУ ДФС у Полтавській області видатки на відшкодування Центру зайнятості допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 у сумі 85.708,75 грн не передбачені. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущений двомісячний строку для заявлення кредиторами своїх вимог, у зв`язку з припиненням відповідача. Отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та заробітної плати за час вимушеного прогулу без урахування суми допомоги по безробіттю є переплатою коштів для поновленого на роботі працівника. Так, за твердженнями відповідача наразі відсутні підстави для задоволення позовних вимог Полтавського обласного центру зайнятості та стягнення з ГУ ДФС у Полтавській області грошових коштів в розмірі 85.708,75 грн. 
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2020 у справі №917/462/20 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 апеляційну скаргу залишено без руху для усунення встановлених судом недоліків скарги та надано апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3.153,00 грн.
14.08.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору, згідно платіжного доручення №356 від 11.08.2020 на суму 3.153,00 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено позивачу та третій особі строк до 18.09.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку   ст. 263 ГПК України.
14.09.2020 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від   Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 у справі №917/462/20 без змін, апеляційну скаргу без задоволення. На підтвердження доводів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відсутність передбачених кошторисом на 2020 рік ГУ ДФС у Полтавській області видатків на відшкодування Центру зайнятості виплати допомоги по безробіттю, не звільняє відповідача від відповідальність. Крім того, позивач посилається на те, що ним не пропущено строк заявлення кредиторами своїх вимог до боржника. Також, зазначає, що сплата відповідачем середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування отриманої допомоги по безробіттю, не впливає на право Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії стягнути з ГУ ДФС у Полтавської області  (як роботодавця) суму виплаченої допомоги по безробіттю в повному обсязі.  
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області справу по справі №917/462/20 призначено до розгляду на 06.10.2020 о 14:00 годині.
28.09.2020 від Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості    надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх.№9172). Заявник просить доручити забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Полтавської області (вул. Зигіна, 1, м.Полтава, 36000).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 заяву Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості     про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №917/462/20 задоволено та доручено Господарському суду Полтавської області (вул. Зигіна, 1, м.Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції у справі №917/462/20. 
Проте, 06.10.2020 судове засідання по справі №917/462/20 не відбулося, в зв`язку із знаходженням головуючого судді Білецької А.М. у відпустці станом на призначену дату судового засідання. 
09.10.2020 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №917/462/20, в зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 та сформовано новий склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 в порядку статті 120 ГПК України апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області по справі №917/462/20 призначено до розгляду на 10.11.2020 о 10:00 годині в режимі відеоконоференції. 
З метою з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.12.2020, що відображено у відповідній ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020.
Представник третьої особи по справі Державної фіскальної служби не скористався процесуальним правом брати участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до частини 12  статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
В судовому засіданні 08.12.2020 заслухано пояснення, міркування та аргументи представника відповідача по суті апеляційної скарги, та представника позивача і його позицію по справі.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених  ст. 269 ГПК України, заслухавши представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 01.11.2018 звільнено з посади та припинено державну службу гр. ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату державних службовців відповідно до пункту 1 частини 1, частини 4 статті 87 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, що відображено у відповідному наказі 
Державної фіскальної служби України №2113-о. 
06.11.2018 гр. ОСОБА_1 через звільнення звернувся до Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості з особистою заявою про надання статусу безробітного. Цього ж дня гр. ОСОБА_1 надано статус безробітнього та призначено виплату допомоги по безробіттю починаючи з 13.11.2018 у відповідності до ч.ч. 1,3,4 ст.22 та ч.1 ст. 23 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” (накази Полтавської міскрайфілії ПОЦЗ №НТ181108 від 08.11.2018, та №НТ181113 13.11.2018). 
15.07.2019 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/4500/18 (залишеним в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019):
- визнано протиправним та скасовано пункт 1 додатку 3 "Список працівників ГУ ДФС у Полтавській області для попередження про наступне вивільнення у зв`язку скорочення чисельності і штату працівників з одночасним пропонуванням іншої роботи" до наказу ГУ ДФС у Полтавській області №2039 від 13.08.2018 "Про введення в дію змін до організаційної структури і штатного розпису";
- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України №2113-0 від 01.11.2018 "Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Полтавській області з 02.11.2018;
- стягнуто з ГУ ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2018 по 15.07.2019 в розмірі 132.649,48 грн з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.  
06.11.2019 гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника ГУ ДФС у Полтавській області з 02.11.2018 (наказом ДФС №1771-0).
За період перебування на обліку в Полтавській міськрайфілії ПОЦЗ гр. ОСОБА_1 за період з 13.1.2018 по 05.11.2019 була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 85.708,75 грн (довідка № 176 від 04.03.2020). 
12.11.2019 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України листом №16/46/2464-19 про відшкодування ДФС України коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 
26.11.2019 на адресу позивача надійшла відповідь ДФС України з відмовою у відшкодуванні коштів по безробіттю в сумі 85.708,75 грн, в зв`язку з тим, що, відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі №440/4500/18 відповідачем є ГУ ДФС у Полтавській області. 
18.12.2019 позивач звернувся із листом № 16/46/2720-19 про відшкодування коштів до Головного управління ДФС у Полтавській області.
14.01.2020 на адресу позивача надійшла відповідь відповідача, в якій  повідомлялося, що на даний час ГУ ДФС у Полтавській області перебуває на стадії реорганізації шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Полтавській області, згідно постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019 року “Про утворення територіальних органів Державної податкової служби”. Також у вказаному листі зазначалося, що кошторис на 2020 рік на утримання Головного управління станом на 09.01.2020 не затверджений, тому можливість відшкодувати кошти в сумі 85.708,75 грн, виплачені центром зайнятості ОСОБА_1 як допомога по безробіттю, на даний час відсутня.
Згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 “Про утворення територіальних органів Державної податкової служби”, територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.
Держаною податковою службою України 12.07.2019 видано наказ №14 “Про затвердження положень про територіальні органи ДПС”, яким затверджено Положення про Головне управління ДПС у Полтавській області.
Згідно з п.1 даного Положення, Головне управління ДПС у Полтавській області є територіальним органом Державної податкової служби України, який підпорядковується ДПС. Головне управління ДПС у Полтавській області є контролюючим органом (органом доходів і зборів).
ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Полтавській області.
22.01.2020 Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості направила лист №16/46/192-20 про відшкодування коштів Головному управлінню ДПС у Полтавській області.    
10.02.2020 надійшла відповідь від Головного управління ДПС у Полтавській області у якій зазначалося, що вимога про відшкодування коштів у сумі 85.708,75 грн є передчасною у зв`язку з тим, що Головне управління ДФС у Полтавській області перебуває в стані припинення і на даний час запис про припинення вказаного органу державної влади до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений, а тому перехід прав і обов`язків від ГУ ДФС у Полтавській області до ГУ ДПС у Полтавській області станом на даний час ще не завершено. 
05.08.2019 було внесено запис про перебування юридичної особи Головного управління ДФС у Полтавській області (36014, вул. Європейська, 4, м. Полтава, ЄДРПОУ 39461639) в стані припинення, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
17.02.2020 Полтавська міськрайонна філія ПОЦЗ направила заяву №16/46/167-20 про визнання кредиторських вимог голові ліквідаційної комісії ГУ ДФС у Полтавській області, які підлягають включенню до передавального акту в процедурі припинення юридичної особи Головного управління ДФС у Полтавській області, що складаються з суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 в розмірі у розмірі 85.708,75          грн.  
24.02.2020 надійшла відповідь ГУ ДФС України у Полтавській області до позивача про відмову у задоволенні кредиторських вимог у зв`язку з тим, що кошторисом на 2020 рік ГУ ДФС України у Полтавській області видатки на відшкодування Центру зайнятості допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 у сумі 85.708,75 грн не передбачені. 
Внаслідок несплати відповідачем вказаних коштів в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням працівника на роботі за рішенням суду  у розмірі 85 708,75 грн.
Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі зазначив, що законодавством передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. 
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що оскаржуване рішення у справі не відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.
Відповідно до приписів статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду стосовно того, що спірні правовідносини, які виникли між  сторонами по справі врегульовано Цивільним кодексом України, Кодексом законів про працю України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 
Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу. 
Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. 
Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати. 
За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. 
Відповідно до норм п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. 
Отже, чинним законодавством передбачено право центру зайнятості стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.
Як було досліджено, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду  від 15.07.2019 по справі № 440/4500/18 визнано протиправним та скасовано наказ ДФС України №2113-0 від 01.11.2018 "Про звільнення ОСОБА_1 ” Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ ДФС у Полтавській області з 02.11.2018. Дане рішення залишено в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019. 
За приписами  ст. 35 Закону України “Про виконавче провадження”,  рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст. 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Наказом ДФС України №1771-0 від 06.11.2019 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду  від 15.07.2019 по справі №440/4500/18 гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Полтавській області з 02.11.2018. 
У відповідності до ч.1 ст. 45 Закону України “Про виконавче провадження”, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. 
Таким чином, вищевказаними нормами припинення реєстрації, а з ними і припинення виплати допомоги по безробіттю, прямо пов`язані з днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, який, в свою чергу, пов`язаний з днем видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства. 
В той же час, слід зазначити, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019 року “Про утворення територіальних органів Державної податкової служби” відповідач ГУ ДФС у Полтавській області перебуває на стадії реорганізації шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Полтавській області, в зв`язку з чим, Головне управління ДФС у Полтавській області перебуває в стані припинення.
Даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується, що 05.08.2019 було внесено запис про перебування юридичної особи Головного управління ДФС у Полтавській області (36014, вул. Європейська, 4, м. Полтава, ЄДРПОУ 39461639) в стані припинення. 
При цьому, в повідомленні про рішення щодо припинення юридичної особи (Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області), яке оприлюднене на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, строк заявлення кредиторами своїх вимог визначений до 06.10.2019. 
Статтею 105 Цивільного кодексу України передбачено обов`язки особи, що прийняла рішення про припинення юридичної особи. 
Так, частиною 1 даної статті встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. 
Частиною 3 передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (ч.1, ч. 3).
При цьому, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 ЦК України).
Таким чином, частиною 5  згаданої статті встановлено загальний строк (проміжок часу), в якій відповідно повинні бути заявлені кредиторами свої вимоги до юридичної особи, що припиняється – тобто не менше двох, та не більше шести місяців. Водночас, частиною 3 передбачено, що остаточно встановлює строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється – учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи.
Як видно, ліквідаційна комісія своїм рішенням щодо припинення юридичної особи (Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області), яке оприлюднене на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, визначила строк заявлення кредиторами своїх вимог до 06.10.2019, що не суперечить приписам вказаної статті.    
Натомість, заява про визнання кредиторських вимог, які підлягають включенню до передавального акту в процедурі припинення юридичної особи Головного управління ДФС у Полтавській області, була направлена позивачем - Полтавською міськрайонною філія ПОЦЗ голові ліквідаційної комісії ГУ ДФС у Полтавській області лише 17.02.2020, тобто з пропущенням строку, вставленого відповідним рішенням комісії з припинення юридичної особи.
За таких обставин, позивач втратив право на відшкодування ГУ ДФС у Полтавській області кредиторських вимог, що складаються з суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 в розмірі  85.708,75 грн. 
Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні  позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.
У зв`язку з тим, що апеляційна скарга  Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області судом апеляційної інстанції задовольняється, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 4 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів , - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області задовольнити.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 у справі №917/462/20 скасувати та прийняти нове рішення.
В позові відмовити.
Стягнути з Полтавського обласного центру зайнятості (36039, м. Полтава, вул. Сінна, 45,ЄДРПОУ 03491234) на користь Головного Управління державної фіскальної служби у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Європейська. 4, код ЄДРПОУ 39461639) суму судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3.153,00  грн
Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   11.12.2020 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко