УХВАЛА

10 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 420/7008/19
адміністративне провадження № К/9901/26147/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Радишевської  О.Р.,
суддів – Кашпур  О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року в справі №420/7008/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив: 
– визнати протиправними дії щодо відмови донарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;
– зобов`язати здійснити перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 31 календарний рік, із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, із урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення із військової служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року, позов задоволено:
– визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови донарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 31 календарний рік із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, із урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення із військової служби.
Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року в справі №420/7008/19 повернуто особі, яка її подала.
07 жовтня 2020 року до Верховного Суду повторно надіслано касаційну скаргу  військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року в справі №420/7008/19.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року встановлено, що її прийнято в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, повний текст якої складеного цього ж дня. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 31 липня 2020 року. 
Касаційну скаргу подано 07 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року отримано 30 липня 2020 року. Указує на те, що вперше касаційну скаргу до Суду було подано 26 серпня 2020 року, тобто протягом тридцяти днів із дня вручення йому оскаржуваного судового рішення.
На підтвердження цих обставин скаржником до касаційної скарги долучено копію супровідного листа і конверта від П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якому направлялась копія оскаржуваної постанови.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Оскільки касаційну скаргу скаржником уперше подано до Верховного Суду в межах строку, установленого статтею 329 КАС України, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправними дій щодо відмови донарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди; зобов`язання здійснити перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги із урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення із військової служби.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що полковник юстиції ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника відділу по боротьбі з корупцією – заступника командира військової частини НОМЕР_1 .
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище,  у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і скаржник на такі не посилається.
У касаційній скарзі скаржник, указуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що судами попередніх інстанцій не враховано аналогічні правові позиції, викладені у постанові Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2016 року в справі №К/800/10251/16,  постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року в справі №К/800/10251/16, від 03 березня 2015 року в справі №21-32а15, від 19 травня 2015 року в справі №21-466а15.
Водночас жодного не урахованого судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду, викладеного в постанові щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, скаржником не зазначено.
Аргументи та доводи касаційної скарги зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року в справі №420/7008/19.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                              С.А. Уханенко