П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/34649/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бойко В.М.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
04 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
позивача: ОСОБА_1 ,      
представника позивача: Ткаченко Т.В., 
представника відповідача: Олексюк Т.С.,       

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року  (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування припису та постанови незаконними та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування припису та постанови незаконними та скасування постанови.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано припис Департаменту архітектурно – будівельного контролю Вінницької міської ради про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 року; визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту архітектурно – будівельного контролю Вінницької міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 53 від 12.07.2019 року.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати.
Представник позивача та позивач в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 року, головного спеціаліста відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно – будівельного контролю Вінницької міської ради Борецького В.Л., Остапенко М.В. станом на 03.07.2019 року виконала будівельні роботи з реконструкції сараю біля будинку АДРЕСА_1 (на момент перевірки виконано роботи із влаштування стіни із керамічної цегли на монолітному фундаменті) без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органу Державного архітектурно – будівельного контролю, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", пункт 13 ПКМУ № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 року. Вимагалось, привести об`єкт до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил до 03.09.2019 року (а.с. 5 - 6).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.07.2019 року, головного спеціаліста відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно – будівельного контролю Вінницької міської ради Борецьким В.Л., встановлено, що ОСОБА_1 станом на 03.07.2019 року виконала будівельні роботи з реконструкції сараю біля будинку АДРЕСА_1 (на момент перевірки виконано роботи із влаштування стіни із керамічної цегли на монолітному фундаменті) без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органу Державного архітектурно – будівельного контролю, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", пункт 13 ПКМУ №466 "деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 року. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 12.07.2019 року о 11:00 год. (а.с.7-8).
Постановою № 53 по справі про адміністративне правопорушення від 12.07.2019 року, директор департаменту архітектурно – будівельного контролю Вінницької міської ради Чернега О.М., визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу) (а.с.9-11).
Згідно копії технічного паспорту, виготовленого 28.09.2016 року на замовлення ОСОБА_1 , сарай по АДРЕСА_2 , 1970 року побудови, побудований з цегли (а.с.12-16).
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Згідно з положеннями ч.ч.1, 3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є, серед інших, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Статтею 96 ч.5 КУпАП передбачено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зазначає, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 13 ПКМУ № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 року, визначено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюється та надсилається рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.
Відповідно до ДБН фундамент – частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що в оскаржуваному приписі та постанові не зазначено, з якого матеріалу складається "монолітний фундамент", якого розміру, включаючи його глибину та ступінь проникнення під землю, на підставі чого можна було б віднести цей елемент будівництва до фундаменту за поняттям.
При цьому, відповідно до ДБН Реконструкція – перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, яка передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, основних техніко – економічних показників(кількість продукції, потужність тощо), удосконалення виробництва, підвищення його техніко – економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг.
Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності). З 01.06.2018 року реконструкція не передбачає будь-якого збереження огороджуючих конструкцій об`єкта.
А відтак, суд вважає, що влаштування стіни з керамічної цегли на монолітному фундаменті не є реконструкцією, оскільки не є перебудовою та не змінює геометричних розмірів та/або функціонального призначення сараю.
Слід зазначити, що відповідно до даних технічного паспорту сарай зведений у 1970 році, у зв`язку чим станом на проведення перевірки 03.07.2019 року будівництво сараю було давно завершено, у тому числі і виконання робіт із влаштування стіни з керамічної цегли на монолітному фундаменті.
Крім того, згідно переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого Постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406, до таких робіт віднесено: роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками (п.1); відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів (п.13).
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради залишити без задоволення, а  рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду складена в повному обсязі  04 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.