Ухвала
Іменем України 
05 листопада 2020  року
м. Київ
справа №307/105/15-ц
провадження №61-10516ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у цивільній  справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1358/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (далі - ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП») звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1358/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява мотивована тим, що рішенням Тячівського районного суду від 22 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-1358/10, позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/4044/82/33585 від 13 липня 2007 року в розмірі 764 174,50 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У разі відсутності коштів вирішено звернути стягнення на майно - житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 і який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 
27 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «ОКСІ БАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-11 та договір відступлення прав за договором іпотеки від 02 липня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. і зареєстрований у реєстрі під № 1007.
Відповідно до вищезазначених договорів первісний кредитор передав (відступив), а АТ «ОКСІ Банк» прийняло всі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (іпотеки), у тому числі і до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
У подальшому, між АТ «ОКСІ Банк» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір відступлення права вимоги від 27 червня 2019 року, згідно умов якого новий кредитор прийняв всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, зокрема, до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Також до ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» перейшли права, які забезпечують зобов`язання боржника за основним договором, а саме за договором іпотеки № 014/4044/82/33585 від 30 липня 2007 року, посвідчений нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда І. М. і зареєстрованим у реєстрі за № 3013, укладеним між АТ «ОКСІ» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений окремий правочин - договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 02 липня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. і зареєстрований у реєстрі за № 1009.
Відповідно до статті 512 ЦК України та згідно умов Договору відступлення права вимоги від 27 червня 2019 року заявник набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за даним кредитним договором та договором іпотеки. Станом на час розгляду справи сума заборгованості ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не погашена і у кредитора виникає необхідність звернутися до органів Державної виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду в якості сторони за виконавчими провадженнями, як правонаступник стягувача. Виконавчий лист № 2-1358/10 (307/105/15-ц)   виданий   відносно    ОСОБА_3  на  підставі  рішення  суду  від  22 листопада 2010 року знаходиться на виконанні у Тячівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, відкрито виконавче провадження № 52338728 та відповідно здійснюються певні виконавчі дії, а виконавчий лист № 2-1358/10 (307/105/15-ц) відносно ОСОБА_2 повернуто стягувачу Тячівським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області на підставі постанови про повернення виконавчого документа   стягувачу   від   08  грудня  2015  року  за  виконавчим  провадженням  № 47668177 та може бути повторно пред`явлений до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».
На даний час на виконанні у органах виконавчої служби вищезазначений виконавчий  лист  не перебуває та є таким що втрачений, що підтверджується листом від 05 липня 2019 року, що свідчить про втрату виконавчого документу. У зв`язку з чим просили видати дублікат виконавчого листа, оскільки його відсутність унеможливлює виконання судового рішення. Крім того, ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги лише 27 червня 2019 року, а тому направити виконавчі документи на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби зможе лише після заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого документа, у зв`язку з чим підлягає поновленню пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа, а причина пропуску строку пред`явлення виконавчого листа є поважною.
Ухвалою Тячівського районного суду від 18 листопада 2019 року заяву ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» за виконавчими листами виданими на виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2010 року по справі № 2-1358/10 щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен   Банк    Аваль»    заборгованість    за    кредитним    договором    №  014/4044/82/33585   від  13  липня 2007 року у розмірі 764 174,54 грн, 1 700 грн, судового збору, та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У разі відсутності коштів звернуто стягнення на майно - житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , і який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_2 , виданого на виконання   рішення   Тячівського   районного   суду   Закарпатської   області   від    22 листопада 2010 року по даній справі. Також на виконання рішення суду видано ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 виданого на виконання рішення суду від 22 листопада 2010 року по справі № 2-1358/10 щодо стягнення заборгованості.
Суд першої інстанції, із висновками якого погодився Закарпатський апеляційний суд, вважав що документи про повернення виконавчого документа та сам виконавчий лист були втрачені під час їх пересилання і заявник пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, оскільки ні постанови про повернення виконавчого документа, ні сам виконавчий лист стягувач у виконавчому провадженні не отримував, так як такі були втрачені при пересиланні, а тому задовольнив заяву ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП».
20 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 на  ухвалу  Тячівського  районного  суду  від  18 листопада 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 червня 2020 року. Скаржник просив скасувати вказані судові рішення в частині видачі дубліката виконавчого листа на примусове виконання рішення та в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та ухвалити нове рішення в цих частинах про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2020 року визначено суддю-доповідача Петрова Є. В., судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю., Сімоненко В. М.
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 червня 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
Ухвалою  від  10  серпня  2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 червня 2020 року в частині видачі дубліката виконавчого листа на примусове виконання рішення та в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без руху.
У встановлений Верховним Судом строк заявник надіслав матеріали на виконання вимог ухвали від 10 серпня 2020 року.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2020 року № 2680/0/226-20 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за касаційним провадженням № 61-10516ск20 на підставі повідомлень судді Петрова Є. В. призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В. у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А., Штелик С. П.
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не вірно застосували положення статей 371, 433 ЦПК України, пункту 17.4 Розділу VIII Перехідні положень ЦПК України.
Висновки судів ґрунтуються на припущеннях, оскільки доводи заяви не підтверджені належними доказами.
Також посилається на те, що жодними приписами законодавства не передбачено повторну видачу дубліката виконавчого листа.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
Згідно із частиною 1 статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суди попередніх інстанції встановили, що рішенням Тячівського районного суду від 22 листопада 2010 року у цивільній справі за № 2-1358/10 за позовом ПАТ «Райффайзен   Банк   Аваль»   стягнуто   з    ОСОБА_3  на  користь  позивача  764  147,54 грн заборгованості за кредитним договором, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У разі відсутності коштів звернуто стягнення на майно житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 і який належить ОСОБА_3 та   ОСОБА_2 
Тячівським районним судом видано виконавчий лист щодо ОСОБА_2 на виконання   рішення   Тячівського   районного  суду  від  22  листопада  2010  року. 11 жовтня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 27 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, однак, оригінал даного виконавчого документа на адресу стягувача не надходив, а був втрачений при пересилці через «Укрпошта» в зв`язку з чим, виконавець просив видати його дублікат.
Тячівським районним судом видано дублікат даного виконавчого листа, який повторно був повернутий стягувачу Тячівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на підставі постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 08 грудня 2015 року за виконавчим провадженням № 47668177.
27 червня 2019 року ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» набуло права вимоги до боржника  
ОСОБА_2. С ума заборгованості за кредитним договором не погашена. 
На виконанні у органах виконавчої служби виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не перебуває згідно із листом від 05 липня 2019 року, що свідчить про втрату виконавчого документу.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статею 515 ЦК України може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
Частиною пятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
За приписами статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів:у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 (провадження № 4-308 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Задовольняючи заяву в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого документу, суди виходили із доведеності ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» факту набуття ним у встановленому законом порядку права вимоги до боржника ОСОБА_2 , поважності пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та втрату виконавчого документа.
Доводи заявника щодо неправомірності повторної видачі дубліката виконавчого листа колегія суддів сприймає критично, оскільки повторна видача дубліката в разі його втрати законодавством не заборонена. 
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.
За правилом статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
Керуючись статтею 389, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у цивільній  справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                       Є. В. Петров
                                                                                                                                  А. А. Калараш 
                                                                                                                                  С. П. Штелик