Ухвала    
 
09 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 753/20532/14-ц
провадження № 61-15683 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, позов ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість у розмірі 1 837 700,00 грн.
До Верховного Суду 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва                  від 10 серпня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду                     від 15 вересня 2020 року у вказаній вище справі.
Касаційна скарга, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник у касаційній скарзі просить скасувати заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, що не відповідає повноваженням Верховного Суду згідно із статтею 409 ЦПК України.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Враховуючи, що позов майнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 7 308,00 грн (3 654,00 грн * 200%). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Заявник, оспорюючи судові рішення про стягнення з нього 1 837 700,00 грн,у касаційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн посилаючись на те, що має скрутне матеріальне становище. Зазначає, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, загальна сума доходу за період з 21 травня по 30 вересня 2020 року становить 16 693,02 грн. На підтвердження вказаних обставин додав відповідні докази.
Дослідивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що клопотання                   ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення              у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Враховуючи те, що додані заявником документи містять інформацію про отримані доходи лише з травня по вересень 2020 року, однак не надано доказів про доходи чи їх відсутність за 2019 рік, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
У суду відсутні підстави вважати, що за попередній календарний рік заявник мав дохід, який не дозволяє йому сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Водночас,  ОСОБА_1 не заявляє клопотання про розстрочення сплати судового збору чи зменшення його розміру, лише просить відстрочити його сплату у повному розмірі без достатніх на те підстав. 
Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити. Разом з тим, суд зазначає, що              ОСОБА_1 не позбавлений можливості заявити клопотання про зменшення розміру судового збору або розстрочення його сплати.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених             статтею 392 цього Кодексу, застосовуютьсяположення статті 185 цього Кодексу, про щосуддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір»
 
УХВАЛИВ:
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк                   до 09 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     О.В. Білоконь