ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/90/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 листопада 2020 року                                                                                       м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 07.03.2019 №498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ».
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у відкритті провадження відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на аналогічні предмет, підстави та ті самі сторони щодо визнання протиправним і скасування наказу від 07.03.2019 №498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » у справах № 580/2466/19 та № 580/170/20 і цій справі, наявні підстави передбачені пункту 4 частини 1 статті 170 КАС України для відмови у відкритті провадження.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує у справі №580/90/20 та у справі №580/170/20 не збігаються сторони (відповідачі) та підстави позову, тобто вони не є тотожними, а отже підстави для відмови у відкритті відсутні.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 07.03.2019 №498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ».
Разом із тим, згідно відомостей з ЄДРСР встановлено, що 28.01.2020 Черкаським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі № 580/170/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідачів по включенню фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік; визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 07.03.2019 № 498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 »; визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення з 27.05.2019 планової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання за її результатами акта перевірки від 24.06.2019 № 361/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 . Ухвалою від 02.04.2020 провадження у справі № 580/170/20 зупинено.
При цьому, судом з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у позовній заяві у справі № 580/170/20, позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено про відсутність правових підстав для призначення саме невиїзної перевірки позивача у травні 2019 року, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ є протиправним.
Суд першої інстанції з огляду на аналогічні предмет, підстави та ті самі сторони щодо визнання протиправним і скасування наказу від 07.03.2019 №498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » дійшов до висновку про наявність передбачених п.4 ч.1 ст.170 КАС України підстав для відмови у відкритті провадження.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 171 КАС України передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, що обґрунтовують можливість подання такого позову, факти, що відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, що були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Посилання на наявність доказів, відмінних від тих, що були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.
Під час вирішення судом питання про відмову у відкритті провадження у справі з підстав наявності справ про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що у справі № 580/170/20 та даній справі №580/90/20 беруть участь, зокрема ті самі сторони (ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДФС у Черкаській області), спір виник щодо того самого предмету (визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2019 №498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ») та з тих самих підстав (у обґрунтування позовних вимог зазначено про відсутність правових підстав для призначення саме невиїзної перевірки позивача у травні 2019 року).
Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.
Колегія суддів вказує, що відмінність позовних вимог у справах № 580/170/20 та №580/90/20 зводиться лише до того, що в першій справі вони викладені у більш широкому колі, однак суть вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2019 №498 залишається незмінною та однаковою для обох справ. Також, залучення додаткових відповідачів чи третіх осіб до справи не зміню суті та підстави саме цієї вимоги.
При цьому, той факт, що позивачем у різний спосіб трактуються ті самі позовні вимоги не свідчить про те, що між даними сторонами виник новий спір в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2019 №498.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2019 №498 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 », судом першої інстанції порушень норм процесуального законодавства допущено не було.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25.11.2020.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна