ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 р.	Справа № 539/1627/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Донець Л.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Даценко В.М.,  м. Лубни,  по справі № 539/1627/20
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни      третя особа        Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції 
          про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління  патрульної поліції в  Полтавській області Департаменту патрульної  поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни (надалі по тексту відповідач), третя  особа Управління патрульної поліції в Полтавській області  ДПП, в якому просив суд:
-визнати незаконною та скасувати постанову  інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту  патрульної поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни серія ДПО18 №961345 від 26.05.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді  штрафу в розмірі 425 грн за  ч.1 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області  від  23.07.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої  інстанції, подав  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати  рішення Лубенського  міськрайонного суду Полтавської області від 23.07.2020 року та закрити провадження у справі, обгрунтовуючи свої вимоги відсутністю доказів в підтвердження вчинення  позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.  
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою  ДПО18 №961345 від 26.05.2020 року   інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління  патрульної поліції в  Полтавській області Департаменту патрульної  поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни позивача  притягнуто до адміністративної  відповідальності за  порушення  ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у  розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови, 22.05.2020 о 07 год.50 хв. в м. Полтава по вул. 1100 річчя Полтави водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus RX350» д.н.з. НОМЕР_1 та не мав при собі полісу обов`язкового страхування  цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки факт відсутності у позивача поліса обов`язкового страхування під час зупинки транспортного засобу позивача доведений відповідачем, то оскаржувана постанова є правомірною.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до   ст. 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження  надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням  принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням  необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.
Відповідно до     ст. 9 КУпАП    адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно постанови  інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління  патрульної поліції в  Полтавській області Департаменту патрульної  поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни серія ДПО18 №961345 від 26.05.2020 року    позивача  притягнуто до адміністративної  відповідальності за  порушення  ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у  розмірі 425 грн, оскільки 22.05.2020 о 07 год.50 хв. в м. Полтава по вул. 1100 річчя Полтави водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus RX350» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі полісу обов`язкового страхування  цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України.
Відповідно до абз. ґ) п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. 
Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином,  відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі  обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно  до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже,  зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність  адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема,  пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.
Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.
Матеріали адміністративної справи містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача.
Відповідно до ч.1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.
Відповідно до ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Проте, колегія суддів зазначає, що наявний у справі відеозапис не є належним та достатнім доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки  вказаний відеозапис вівся  з  автомобілю патрульної поліції через лобове скло, на вказаному відео зафіксовано лише факт зупинки транспортного засобу  позивача і спілкування позивача з поліцейським без  фіксації самої суті розмови, отже на ньому не зафіксовано саме факту відсутності у позивача поліса обов`язкового страхування, що стало підставою для притягнення позивача до відповідальності за  порушення п. 2.1 ПДР.
Крім того, наявний в матеріалах справи  витяг  з бази даних моторного (транспортного) страхового  бюро України про те, що  транспортний засіб позивача  на момент зупинки 22.05.2020 року був не забезпечений полісом обов`язкового страхування  цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.28) колегія суддів до уваги не бере, оскільки з вказаного  витягу не вбачається, що він складений саме  під час зупинки  транспортного засобу позивача, а саме 22.05.2020 року о 07 год. 50 хв. та на  відеозапису такий витяг не зафіксовано. 
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З оскаржуваної постанови не вбачається, що витяг  з бази даних моторного (транспортного) страхового  бюро України було покладено в основу оскаржуваної постанови як доказ.
Отже, відповідачем обов`язок, покладений вимогами ч.2 ст. 77 КАС України, виконано не було.
Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність  належних та  достатніх доказів вчинення  позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин,  колегія суддів  приходить до висновку про  скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право  скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, то за приписами ч.3 ст.286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.07.2020 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.07.2020 року по справі № 539/1627/20  скасувати.
Прийняти  постанову, якою позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити. 
Визнати незаконною та скасувати постанову  інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту  патрульної поліції Паладійчук Анастасії Олександрівни серія ДПО18 №961345 від 26.05.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді  штрафу в розмірі 425 грн за  ч.1 ст. 126 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    Л.О. Донець