ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6934/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 листопада 2020 року                                                                                      м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Шурка О.І., при секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 6 протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 136 від 11.10.2019 р.;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, відповідно до Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із вимогою здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року адміністративний позов задоволено  повністю.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник наполягає на тому, що ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон № 2011-ХІІ) відбулося внаслідок несвоєчасного, без наявності поважних причин, звернення позивача з заявою про отримання допомоги. Також вказано, що первинно інвалідність позивачу встановлено 06.05.2015, що підтверджується відповідною довідкою МСКЕ серії АВ 3 0213527 від 06.05.2015 р.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. 
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1391 від 16.04.2015 р. у позивача підтверджено наявність захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
17.05.2017 р., згідно довідки МСЕК серії АВ № 0761532 від 17.05.2017, ОСОБА_1 , за наслідками чергового огляду, встановлено III групу інвалідності (довічно), внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Надалі, починаючи з листопада 2017 року, позивач неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та необхідним переліком документів про виплату одноразової грошової допомоги.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2017 та від 07.11.2017 повідомлено про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, позаяк вона може бути призначена у разі настання інвалідності, не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби.
В листопаді 2019 року військовий комісаріат листом № 1353 від 11.11.2019 р. повідомив позивачу, що відповідно до протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 136 від 11.10.2019 р., комісія дійшла висновку про відмову у призначені одноразової грошової допомоги з огляду на те, що позивачем не реалізовано право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років, з моменту встановлення інвалідності. 
Вважаючи рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги протиправним,  позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду III групи виникло з моменту встановлення інвалідності з 17.05.2017 довічно.
Колегія суддів не підтримує правову позицію Київського окружного адміністративного суду, та оцінюючи доводи апеляційної скарги, зазначає наступне.
Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0213527 від 06.05.2015 р., копія якої долучена відповідачем до апеляційної скарги, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності  з 06.05.2015 р., причини якої пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Відмова відповідача мотивована тим, що позивачем не реалізовано право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років, з моменту встановлення інвалідності, що суперечить ч. 8 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ. 
Крім того, колегія суддів вказує на те, що при зверненні позивача у 2017 році, останньому було повідомлено, що вказана вище допомога можу бути призначена у разі настання інвалідності, не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених    Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII  встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Так пункт 6 частини другої статті 16 Закону №2011-XII передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно пункту 6 Порядку № 975 військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи;
За приписами пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
Як вбачається з з довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0213527 від 06.05.2015 р., позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності  з 06.05.2015 р., причини якої пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
З строкової військової служби позивача звільнено 07.01.1989 р., що підтверджується витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 136 від 11.10.2019 р.
Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності, позивач не набув право на звернення за отриманням одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону № 2011-XII та постанови Кабінету Міністрів України № 975, оскільки вперше інвалідність встановлена у 2015 році, тобто більш, ніж через три місяці після звільнення зі строкової військової служби у 1989 році.
Аналогічні висновки в подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від    20.11.2018 р.    у справі № 820/1835/18 та від 31.01.2019 р. у справі № 678/370/17.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
При    цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що у період проходження служби у ОСОБА_1 було діагностовано захворювання, яке у подальшому стало причиною інвалідності. 
За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                                                                І.О.Лічевецький

Суддя                                                                                                                                      О.М.Оксененко

Суддя                                                                                                                                      О.І.Шурко