ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 822/1876/18
адміністративне провадження № К/9901/67137/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  822/1876/18
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду (головуючий суддя: А. І. Петричкович) від 03 серпня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: О. П. Курко, О. А. Боровицький, Д. І. Совгира) від 08 листопада 2018 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 1256899 від 26 березня 2018 року.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 жовтня 2017 року позивачем було придбано легковий автомобіль Mercedes-Benz GLE 400, Coupe (універсал), 2017 року випуску, з двигуном внутрішнього згорання об`ємом 3.0 л, бензин. При цьому середньоринкова вартість транспортного засобу для цілей оподаткування транспортним податком у 2018 році становить - 1 259 382,44 грн., що менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2018 року - 1 396 125 грн.
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 1256899 від 26 березня 2018 року. 
Стягнуто на користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.
4. Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, 05 грудня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
5. Ухвалою Верховного Суду (у складі колегії суддів: судді-доповідача - ОСОБА_2, суддів: Бившевої Л. І., Хохуляка В. В) від 06 грудня 2018 року прийнято до розгляду касаційну скаргу відповідача та відкрито касаційне провадження по ній, встановлено строк у п`ятнадцять днів з моменту вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.
6. На підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року № 2223/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя від 15 жовтня 2020 року № 2830/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», що унеможливлює її участь у розгляді касаційної скарги.
7. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
8. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
9. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 жовтня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на легковий автомобіль Mercedes- Benz GLE 400, легковий універсал - В, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2996, тип пального - В (тобто бензин), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .
11. 26 березня 2018 року відповідачем за прийнято податкове повідомлення-рішення № 1256899, яким визначено позивачу податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2018 рік в сумі 25000 грн.
12. Позивач звернувся до Головного управління ДФС у Хмельницькій області із заявою про проведення звірки даних по сплаті транспортного податку від 05 квітня 2018 року, у якій зазначив, що належний йому транспортний засіб не є об`єктом оподаткування транспортним податком, враховуючи середньоринкову вартість, визначену на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.
13. Головне управління ДФС у Хмельницькій області  листом від 19 квітня 2018 року повідомило позивача, що звернулось до ДФС України за роз`ясненням з визначення об`єкта та строку оподаткування транспортним податком у даному випадку, і повідомило заявника, що результат цього повідомить йому додатково.
14. ДФС України листом від 02 травня 2018 року за № 12867/7/99-99-13-03-02-17 повідомила Головне управління ДФС у Хмельницькій області, зокрема, що дані стосовно легкових автомобілів, що є об`єктами оподаткування транспортним податком, розміщуються на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку у вигляді Переліку.
15. Відповідач не вирішив заяву про проведення звірки даних по сплаті транспортного податку від 05 квітня 2018 року, так як не надав доказів повідомлення позивачу про результат вирішення по суті цієї заяви, хоч про це у ній вказав.
16. Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, відповідача позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17. Рішення суду першої та апеляційної інстанцій мотивоване тим, що судами встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що належний позивачу транспортний засіб не є об`єктом оподаткування згідно з пункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, оскільки його середньоринкова вартість менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
18. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суддів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
19. Відповідач, наводить доводи аналогічні доводам відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитую норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваним судовим рішенням, а тому повторному зазначенню не потребують.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
21. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
21. Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22. Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1  Податкового кодексу України).
23. Відповідно до підпункту 267.1.1. пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об`єктами оподаткування.
24. За положеннями абз. 1 підпункту 267.2.1 пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
25. Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
26. Згідно з пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
27. Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
28. Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723,00 грн (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складали 1396125,00 грн.
29. Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).
30. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального" (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
31. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
32. Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.
33. Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403.
34. Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку № 403 середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.
35. Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).
36. Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку (пункт 4 Методики).
37. Як зазначено пункту 13 Методики у разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
38. Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.
39. Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2018 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
40. Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.
41. На підставі викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.
42. У ході розгляду справи судами попередніх інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами, які свідчать про неправомірність визначення позивачу транспортного податку у 2018 році.
43. Так, судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті рішень було враховано, що згідно «Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року», розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, та витяг з якого наданий відповідачем, є об`єктом оподаткування автомобіль Mercedes- Benz GLE Coupe, рік випуску (включно) - до 1 року, об`єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - бензин, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі - GLE 400 4MATIC Coupe, GLE450 AMG 4MATIC Coupe.
44. Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 24 липня 2018 року витребував в Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про середньоринкову вартість автомобіля позивача станом на 26 березня 2018 року, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу пального, об`єму циліндрів двигуна, а саме: марка - Mercedes-Benz, модель - GLE 400, рік випуску - 2017, тип пального - бензин, об`єм циліндрів двигуна - 2996.
45. 02 серпня 2018 року до суду першої інстанції від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшов лист за № 3805-05/32326-05 від 27 липня 2018 року, згідно якого, відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформацією ДП "Держзовнішінформ" аналогічним легковому автомобілю Mercedes-Benz GLE 400 4МАТТС та Mercedes-Benz GLE 400 4МАТІС Coupe є відповідно автомобіль Mercedes-Benz GLE-Series та Mercedes-Benz GLE-Coupe з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, бензин. Розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz GLE-Series та Mercedes-Benz GLE-Coupe з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, бензин, 2017 року випуску становить відповідно 1 068 223,42 та 1 259 382,44 гривень (з ПДВ).
46. Враховуючи вищезазначене, середньоринкова вартість належного позивачеві автомобіля не перевищує 1 396 125 грн. (375 розмірів мінімальної заробітної плати), що підтверджено Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, і не спростовано контролюючим органом, який доказів протилежного судам попередніх інстанцій не надав.
47. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що посилання скаржника на те, що судами не витребувано від Мінекономрозвитку інформацію стосовно визначення об`єкта оподаткування транспортним податком транспортного засобу, що належить позивачу є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах справи.
48. З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції, що визначення позивачу суми податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. є протиправним, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з огляду на не доведення відповідачем, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.
49. Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
50. Згідно частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі № 822/1876/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов