Номер провадження: 33/813/1024/20
Номер справи місцевого суду: 522/6109/19 
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року                                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Шкрібляк М.І., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шкрібляк М.І. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року, - 

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою провадження у справі про адміністративне порушення, передбачене ст.173-2 КУпАП у відношенні

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Шкрібляк М.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1) ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтувала тим, що суд першої інстанції істотно порушив процесуальні права ОСОБА_2 розглянувши справу без її участі, в тому числі і право на доступ до суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.
Всупереч імперативним вимогам статей 251, 252, 280 КУпАП суд першої інстанції в постанові послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, без здійснення аналізу конкретних доказів, які б підтверджували обставини викладені у фабулі протоколу.
Сам протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності ОСОБА_2 , а копія протоколу їй взагалі не вручалась.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника Шкрібляк М.І., яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти її задоволення дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Шкрібляк М.І. наполягала на тому, що докази, які містяться в матеріалах справи були сфальсифіковані, оскільки вони були складені за відсутності ОСОБА_2 та нею не підписувались.
Апеляційний суд визнає вказані доводи необґрунтованими, оскільки цей факт не встановлений відповідним рішенням (вироком) суду. 
Разом з тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Відповідно до пункту 3) ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
В судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 є колишнім подружжям. З 2015 року вказані особи разом не проживають, в 2016 року році шлюб між ними було розірвано, та кожний на теперішній час має власну сім`ю. 
Вказані обставини на переконання апеляційного суду виключають можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства.
Крім того, апеляційний суд враховує, що конфлікт між колишнім подружжям відбувся не за місцем їх колишнього проживання, а в громадському місці, а тому дії ОСОБА_2 можуть підпадати під ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях.
Проте, правоохоронними органами відносно ОСОБА_3 протокол не складався.
В свою чергу, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, допустив неповноту судового розгляду, що, в свою чергу, призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та прийняття незаконної постанови, якою провадження по справі відносно ОСОБА_2 було закрито з нереабілітуючих підстав.
Згідно із п.1) ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.3) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою у даному випадку провадження по справі відносно ОСОБА_2 необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 293, 294 КУпАП, Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шкрібляк М.І. – задовольнити. 
Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16 серпня 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне порушення, передбачене ст.173-2 КУпАП у відношенні  ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою зарити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                         О.О. Толкаченко