ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №280/3015/19
адміністративне провадження №К/9901/2968/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт"
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В., Сафронової С.В. від 10 грудня 2019 року 
у справі №280/3015/19
за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя 
до Товариства з обмеженою відповідністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт" 
про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У червні 2019 року заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі також - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельне підприємство «ФОРТ» (далі також - відповідач, ТОВ «ІБП «ФОРТ»), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 за грудень 2018 року - квітень 2019 року, у розмірі 59 138,95 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 41248943, МФО 313957.
2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 за грудень 2018 року - квітень 2019 року, у розмірі 59 138,95 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 41248943, МФО 313957.
3. Не погодившись із рішенням суду першої інстанцій відповідач подав апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України), та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі.
5. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу повернуто відповідачу.
6. 23 січня 2020 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №280/3015/19, у якій просить таку скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
7. Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 280/3015/19.
II. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що така не відповідає вимогам статті 296 КАС України, оскільки скаржником необхідно надати до суду документ про доплату судового збору у розмірі 2 340,38 грн.
Повертаючи апеляційну скаргу відповідача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду від 27 вересня 2019 року у встановлений судом строк скаржником не усунуто, а тому наявні підстави для повернення апеляційної скарги у відповідності до вимог статті 169 КАС України.
ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА НЕЇ
9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідач оспорював рішення суду першої інстанції частково, а тому судовий збір сплачено у відсотковому відношенні від суми судового збору, який повинен бути сплаченим при оскарженні судового рішення в частині усіх позовних вимог, а тому відсутні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та відповідно її повернення.
Від представника відповідача до Верховного Суду надійшов відзив на  касаційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні. 
ІV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
11. Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
12. Крім того, стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
13. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
14. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду апеляційної інстанції відповідає, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника не є прийнятні з огляду на наступне.
15. Статтею 296 КАС України регламентовано вимоги до форми та змісту апеляційної скарги. Пунктом 1 частини 5 вказаної статті передбачено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
16. Відповідно до статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
17. Так, за приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
18. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
19. Згідно з частиною 5 статті 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
20. Постановляючи оскаржувану ухвалу, Третій апеляційний адміністративний суд виходив з того, що ухвалою суду від 27 вересня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, а саме: скаржником не додано документ про сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн, та надано останньому десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
21. Ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року отримана апелянтом 10 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.
22. Отже, останнім днем для усунення скаржником недоліків апеляційної скарги було 22 жовтня 2019 року, однак на момент повернення апеляційної скарги (10 грудня 2019 року) заяви про усунення недоліків апеляційної скарги відповідач до суду не надіслав.
23. З дня закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги (22 жовтня 2019 року) судом апеляційної інстанції було дотримано п`ятиденний строк, передбачений процесуальним законом для вирішення питання про повернення апеляційної скарги, і, не отримавши від позивача доказів виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, 10 грудня 2019 року апеляційним судом прийнято рішення про повернення скарги позивачу.
24. Таким чином, оскільки заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, суд апеляційної інстанції мав правові підстави для повернення такої скарги особі, яка її подала.
25. Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції не було порушено положень КАС України при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги відповідачу. Більш того, виходячи з положень статті 169 КАС України, які мають імперативний характер, апеляційний суд надав скаржнику максимально можливий строк для приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам КАС України.
26. Щодо доводів скаржника про те, що судовий збір сплачено у належному розмірі (541,12 грн) та у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», колегія суддів зазначає наступне.
27. Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині вимог щодо стягнення з ТОВ "ІБП "Форт" заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 за грудень 2018 року у сумі 11 105,85 грн та розбіжність по року у сумі 869,05 грн (усього 11 974,90 грн), та сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 541,12 грн.
28. Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
29. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
30. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня          2019 року становив 1921 грн.
31. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подання позову) передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, суб`єктом владних повноважень справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
32. Позивач звертаючись до суду з цим позовом просив стягнути з ТОВ "ІБП "Форт" заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2 за грудень 2018 - квітень 2019 року у розмірі 59 138,95 грн та сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн, оскільки сума позову майнового характеру становила менше за 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн).
33. Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
34. Оспорювана відповідачем сума позову становить 11 974,90 грн, півтора відсотка від якої становить 179,62 грн, що є меншим ніж 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн).
35. Отже, за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині вимог становить 2881,50 грн (1921 грн. * 150%), що вірно встановлено судом апеляційної інстанції.
36. Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду апеляційної інстанції.
37. Частиною 1 статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
38. Рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд ухвалив судове рішення при дотриманні норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
39. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт" залишити без задоволення.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                           І.В. Желєзний 
Судді:                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                                     Н.В. Коваленко