ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

12 жовтня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №591/7889/19 
Номер провадження 22-ц/816/2097/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Управління поліції охорони в Сумській області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2020 року в складі судді Сидренко А.П., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 13 серпня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління поліції охорони в Сумській області (далі - Поліція охорони) про визнання протиправним та скасування наказу начальника Поліції охорони від 09 жовтня 2019 року № 498 «Про внесення змін в організацію виробництва і праці водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації УПО Сумської області», зобов`язання поновити попередні умови праці, що існували до 10 грудня 2019 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням суду від 08 жовтня 2019 року заявника було поновлено на посаді водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації Поліції охорони, проте наступного дня відповідачем видано спірний наказ, згідно з яким йому встановлено з 10 грудня 2019 року 8-годинний режим роботи з 5-денним робочим тижнем. При цьому вказує, що його було поновлено на роботі з графіком чергувань - робоча доба, а потім три вихідні дні. Вважає, що режим роботи, як істотна умова праці, відносно нього відповідачем змінений незаконно, оскільки у цьому не було службової необхідності і така зміна не пов`язана з організацією виробництва і праці. Внаслідок зміни режиму роботи заявник втратив можливість отримувати доплату за роботу в нічний час, тобто втрачено частину доходу, що, на його думку, є порушенням трудових прав.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Поліції охорони № 498 від 09 жовтня 2019 року «Про внесення змін в організацію виробництва і праці водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації УПО Сумської області».
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Поліції охорони на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.
В апеляційній скарзі Поліція охорони, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин у справі, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем відповідачем було прийняте рішення про зміни в організації виробництва і праці, внаслідок чого у 2018-2019 роках було скорочено 47 посад. Судовим рішенням, яким позивача було поновлено на посаді водія, не визнано незаконними зміни в організації виробництва і праці з причин економічного характеру, а тому зміна ОСОБА_1 режиму роботи за фактичного залишення на тій самій посаді та умов оплати праці трудових прав заявника не порушує. Крім того, позивач 10 грудня 2019 року приступив до роботи у зміненому режимі і будь-яких претензій щодо цього не пред`являв, а з березня 2020 року на робочому місці відсутній без поважних причин. На думку відповідача, причиною оскарження позивачем наказу про зміну режиму роботи є незручності, викликані необхідністю щоденно приїжджати до м. Суми.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому вказує, що метою відповідача є звільнення позивача з роботи через створення відповідних умов роботи. Вважає, що службова необхідність не є достатньою підставою для зміни режиму роботи. Також зазначає, що добовий режим роботи зберігся, тобто доводи відповідача про зміну в організації виробництва та праці є безпідставними. Заперечує проти прийняття доданих відповідачем до апеляційної скарги доказів, які не були предметом розгляду суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Сай О.М., позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації Поліції охорони.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2019 року скасовано наказ Поліції охорони про звільнення позивача з посади водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації за п. 1 ст. 40 КЗпП України (за скороченням штату), поновлено його на посаді та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с. 11-15).
Наказом Поліції охорони від 09 жовтня 2019 року «Про внесення змін в організацію виробництва і праці водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації УПО Сумської області», починаючи з 10 грудня 2019 року встановлено 8 годинний режим роботи (у відповідності до правил внутрішнього трудового розпорядку) з п`ятиденним робочим тижнем для водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації УПО Сумської області ОСОБА_1 , а також попереджено про те, що в разі відмови від продовження роботи у зв`язку з зміною істотних умов праці його може бути звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. З наказом позивач ознайомився 09 жовтня 2019 року (а.с. 7-8, 45-47).
Графіком чергувань водіїв автотранспортних засобів Поліції охорони за жовтень, листопад, грудень 2019 року та січень 2020 року встановлено 8 годинний режим роботи з п`ятиденним робочим тижнем (а.с. 9, 50-53).
Наказом Національної поліції України від 01 листопада 2018 року №992 затверджено Перелік змін у штатах органів і підрозділів поліції охорони, з якого вбачається, що скорочено 4 посади водіїв автотранспортних засобів (а.с. 57-58).
Наказом Національної поліції України від 12 листопада 2019 року № 1116 

затверджено Перелік змін у штатах органів і підрозділів поліції охорони, згідно з яким введена 1 посада водія автотранспортних засобів (а.с. 48-49).
Пунктом 7.2.1. Колективного договору між адміністрацією Управління поліції охорони в Сумській області та профспілковими організаціями Управління поліції охорони в Сумській області на 2019-2021 року, затвердженого 03 квітня 2019 року на конференції трудового колективу, протокол №4, передбачено, що робочий тиждень для працівників встановлюється тривалістю 40 годин, тобто п`ятиденний робочий тиждень (з понеділка по четвер з 8 до 17 години, п`ятниця з 08 до 15 години 45 кв.) з обідньою перервою з 12 до 12 години 45 хв., а вихідними днями є субота та неділя.
Пунктом 7.2.2. Колективного договору передбачено, що робота на посадах в черговому режимі встановлюється згідно графіків, які складаються в інтересах виробничого процесу та погоджуються з профспілковими організаціями, з урахуванням не перевищення місячної норми робочого часу (а.с. 65-68).
Така ж тривалість робочого тижня і режим роботи передбачено і Правилами внутрішнього трудового розпорядку Поліції охорони. Для структурних підрозділів Поліції охорони, де за характером виробництва та умовами роботи запровадження п`ятиденного робочого тижня є неможливим, встановлюється безперервний виробничий процес за окремими графіками змінності з дотриманням тривалості робочого часу, згідно чинного законодавства. При багатозмінному режимі роботи нічним вважається час з 22 години вечора до 6 години ранку (а.с. 69-75).
Відповідно до графіків чергування водіїв автотранспортних засобів Поліції охорони за лютий 2020 року та за березень 2020 року водії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконують обов`язки водіїв чергової частини з змінним графіком роботи через дві доби (а.с. 102-103).
Довідкою відповідача від 20 березня 2020 року №665/43/38/1/01-2020 підтверджується, що у зв`язку з проведенням змін в організації виробництва і праці з причин економічного характеру у період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року на підставі відповідних наказів було скорочено 47 посад (а.с. 124-125).
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обставини змін в організації виробництва і праці з причин економічного характеру, тобто не доведено наявність законних підстав для запровадження змін в режимі роботи позивача. При цьому судом було встановлено, що для інших водіїв зберігся графік чергувань у змінному добовому режимі, а позивачем фактично була втрачена можливість отримувати доплату за роботу в нічний час, що призвело до втрати ним частини доходу. Таким чином, на думку суду, відповідачем не була доведена неможливість збереження для позивача колишніх істотних умов праці, а тому суд вважав оскаржуваний наказ протиправним та скасував його. Водночас, суд відмовив у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача поновити попередні умови праці, що існували до 10 грудня 2019 року, оскільки скасування наказу суд вважав достатнім для поновлення трудових прав заявника.
Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.
Згідно вимог ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в 

бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни.
Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміна режиму роботи відносно позивача не була зумовлена змінами в організації виробництва та праці, оскільки матеріали справи містять докази погіршення фінансово-економічного становища Поліції охорони, що і змусило відповідача прийняти рішення про проведення змін в організації виробництва і праці з причин економічного характеру, шляхом скорочення чисельності і штату працівників вільного найму.
Зокрема, факт скорочення численності працівників відповідача у 2018-2019 роках, в кількості 47 посад, підтверджує обставини погіршення фінансово-економічного становища та необхідність зміни істотних умов праці через зміну режиму роботи позивача. Скорочення посад тривало майже до кінця 2019 року. Обставини масового скорочення позивачем не заперечувалося.
Крім того, право відповідача в межах повноважень та чинного законодавства встановлювати і змінювати структуру і штати, наймати працівників, удосконалювати їх умови праці передбачене Колективним договором між адміністрацією Поліції охорони та профспілковими організаціями (п. 1.4, п. 7.1). До того ж, ОСОБА_1 обіймає посаду, яка відноситься до посад з обслуговування адміністративно-розпорядчого апарату Поліції охорони з 8-годинним режимом роботи і 5-денним робочим тижнем та до посад структурних підрозділів, у яких п. 5.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачена можливість запровадження безперервного виробничого процесу за окремим графіком роботи, не відноситься.
Отже, місцевий суд дійшов помилкового висновку про порушення трудових прав ОСОБА_1 оскаржуваним наказом Поліції охорони № 498 від 09 жовтня 2019 року, яким відносно позивача запроваджено з 10 грудня 2019 року 8-годинний режим роботи з 5-денним робочим тижнем. Наявність 8-годинного режиму роботи в структурному підрозділі, де працював ОСОБА_1 після поновлення на роботі, останній підтвердив в суді апеляційної інстанції. Тобто, відповідачем були дотримані вимоги ч. 3 ст. 32 КЗпП України щодо ОСОБА_1 .
Таким чином, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
На підставі ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.
Оскільки у задоволенні позовних вимог апеляційний суд відмовляє, тому понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 грн підлягають компенсації за рахунок позивача.
Проте, враховуючи, що позивач з 17 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати, а на час розгляду апеляційної скарги вже звільнений з роботи, тому, враховуючи його майновий стан, колегія суддів вважає за 

можливе на підставі ст. ст. 136, 141 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити його від обов`язку компенсувати відповідачу сплачений судовий збір і компенсувати останній відповідачу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Сумській області задовольнити.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2020 року в даній справі скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника поліції охорони від 09 жовтня 2019 року № 498 «Про внесення змін в організацію виробництва і праці водія автотранспортних засобів чергової частини сектору моніторингу та комунікації УПО в Сумській області» відмовити.
Компенсувати Управлінню поліції охорони в Сумській області в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України сплачений судовий збір в розмірі 3153 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І.Криворотенко

Судді: О.Ю.Кононенко

Т.А.Левченко