ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року	 	Справа № 500/1985/19 пров. № А/857/6035/20 	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Курильця А.Р., Мікули О.І.,
при секретарі судового засідання – Ратушній М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними і скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі – Головне управління) в якому просили:
визнати протиправними та скасувати рішення начальника Головного управління від 12.07.2019 №№Д-3387/0-1290/017-19, Д-3384/0-1285/0/17-19, С-3385/0-1291/0/17-19, Г-3388/0-1289/0/17-19, Г-3389/0-1287/0/17-19 відповідно;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивачів від 13.06.2019 та прийняти рішення про надання останнім дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність площею 2,000 га для введення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (далі – Земельна ділянка, Сільська рада відповідно).
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року позов задоволено (далі – Рішення суду).
За наслідками апеляційного перегляду Рішення суду, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року (далі – Постанова суду) апеляційну скаргу Головного управління задоволено частково. Рішення суду скасовано та прийняти постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління щодо прийняття рішення за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 13.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному з них земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (далі – Сільська рада). Зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяви позивачів від 13.06.2019 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному з них земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Сільської ради, з урахуванням правової оцінки, наданої у цій постанові. В задоволенні решти позову відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Головним управлінням не прийнято жодного з рішень, які передбачені у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України (далі – ЗК) у визначений законом строк, тому належним способом захисту прав позивачів є спонукання/зобов`язання відповідача прийняти відповідне вмотивоване та законне рішення, шляхом повторного розгляду заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Таким чином вимоги позивачів про прийняття рішення про зобов`язання відповідача надати дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кожному із позивачів для ведення особистого селянського господарства були визнанні передчасними, адже відповідач ще не прийняв рішення з цього питання у встановленому законом порядку, що встановлено вище.
14.12.2020 суду апеляційної інстанції передано до розгляду заяву позивачів від 23.11.2020 про ухвалення додаткового судового рішення в якій заявники вказують, що у Постанові суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Просили ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача:
на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 768,40 грн сплачені кожним за подання позовної заяви;
на користь ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1219,60 грн сплачені за надання правничої допомоги та 1921 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року про закриття провадження у справі, яка скасована постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року із направленням справи №500/1985/19 для продовження розгляду до суду першої інстанції;
на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі по 1100 грн для кожного сплачені за надання правничої допомоги.
Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне частково задовольнити заяву позивачів про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За змістом частин першої, третьої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи видно, що кожним із позивачів при поданні позову до суду першої інстанції сплачено судовий збір по 768,40 грн, що підтверджується квитанціями від 28.08.2019 №№ПН438426, ПН438418, ПН438404, ПН438444, ПН438435 відповідно (т.1 а.с.4-8).
Проте, як уже зазначено вище, оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи заявлені позивачами позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір за подання позову підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_2 , необхідно стягнути по 384,20 грн для кожного.
Щодо вимоги про стягнення в користь ОСОБА_4 , судового збору у розмірі 1921 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року про закриття провадження у цій справі, яка скасована постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.1 а.с.138-158), то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
З аналізу наведених вище норм частини першої та третьої статті 139 КАС можна прийти до висновку що, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті стороною позивача відповідно до положень цього Кодексу, в тому числі судовий збір, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень лише у випадку ухвалення на її користь рішення, а саме повного або часткового задоволення позову, тобто за наслідками розгляду справи по суті.
Тобто, якщо апеляційним судом скасовано ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл судових витрат, в тому числі судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на таку ухвалу, здійснюється судом, що вирішував дану справу по суті позовних вимог, згідно із загальними правилами статті 139 КАС.
З урахуванням викладеного, оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 , частково задоволенні судом апеляційної інстанції, то на його користь підлягає стягненню судовий збір, що сплачений ним відповідно до квитанції від 18.11.2019 № ПН702718 у розмірі 1921 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу суду пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 960,50 грн.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС).
Згідно частини третьої статті 134 КАС розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу положень статті 134 КАС слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, представником позивачів адвокатом Біль Р.С., надано до суду першої інстанції: договір про надання правничої допомоги від 12.06.2019 №Д.Н.В.-12/06-19, укладеного між ОСОБА_4 та адвокатом Біль Р.С., додаток №1 до цього договору від 12.06.2019; квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2019 №Д.Н.В.12/06 на суму 1219,60 грн; договір про надання правничої допомоги від 12.06.2019 №Д.Л.С.-12/06-19, укладеного між ОСОБА_3 та адвокатом Біль Р.С., додаток №1 до цього договору від 12.06.2019; квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2019 №Д.Л.С.12/06 на суму 1100 грн; договір про надання правничої допомоги від 12.06.2019 №С.Г.М.-12/06-19, укладеного між ОСОБА_5 , та адвокатом Біль Р.С., додаток №1 до цього договору від 12.06.2019; квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2019 №С.Г.М.12/06 на суму 1100 грн; договір про надання правничої допомоги від 12.06.2019 №Г.Во.С.-12/06-19, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Біль Р.С., додаток №1 до цього договору від 12.06.2019; квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2019 №Г.Во.С.12/06 на суму 1100 грн; договір про надання правничої допомоги від 12.06.2019 №Г.Ва.С.-12/06-19, укладеного між ОСОБА_2 , та адвокатом Біль Р.С., додаток №1 до цього договору від 12.06.2019; квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2019 №Г.Ва.С.12/06 на суму 1100 грн, акт наданих правничих послуг (виконаних робіт) від 26.08.2019 №Д.-С.-Г.-19/08-19 (т.1 а.с.50-100).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує положення частини третьої статті 139 КАС, якою передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також положення пункту 1 частини п`ятої статті 134 КАС, згідно якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, а також, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачів у цій справі, тому, на думку суду, співмірним є стягнення з відповідача на користь позивачів по 500 грн витрат на правничу допомогу для кожного, що разом становить 2500 грн.
Відтак, заява позивачів про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на описані вище доводи та обставини справи.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 252, 321, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (ЄДРПОУ: 39766192) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) понесені ними судові витрати за подання позову в сумі по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок для кожного.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (ЄДРПОУ: 39766192) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (ЄДРПОУ: 39766192) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) понесені ними судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі по 500 (п`ятсот) гривень для кожного.
В задоволені решти вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула