ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7383/20 Справа № 2-3937/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Голуб О.О.
сторони:
позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», 
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року, яка постановлена суддею Прасоловим В.М. в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 року залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
На думку апелянта він з поважних причин пропустив строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, оскільки про поданий позов та розгляд справи в суді відповідачу не було відомо, жодного разу суд не повідомляв його належним чином про розгляд справи, а заяву про перегляд заочного рішення була ним подана 25 листопада 2019 року, тобто одразу після отримання копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року.
Крім того, звертає увагу на те, що відповідач не може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, оминаючи стадію перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, а оскаржувана ухвала перешкоджає доступу до правосуддя.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в квітні 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого АТ «Укрсоцбанк» звернулись з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 3-21).
Заочним рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено (а.с. 80-81).
12 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 року (а.с. 169-180).
15 листопада 2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду відмовлено відповідачу ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження по поданій ним апеляційній скарзі на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 року у зв`язку з недотриманням ОСОБА_1 порядку перегляду заочного рішення (а.с. 185).
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що заявник пропустив строк звернення до суду та поважних причин не зазначив.
Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, з наступних підстав.
Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
За приписами ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого Законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Пропуск строку встановленого Законом або судом, учасником справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).
У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право
Відповідно до частини 3 статті 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Положення ЦПК України свідчать про те, що за загальним правилом, відповідач у такому випадку буде позбавлений права на апеляційне оскарження заочного рішення. Лише в разі постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідачеві надається право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку.
Згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про існування заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 рокудізнався в жовтні 2019 року та ним 31 жовтня 2019 року подано апеляційну скаргу на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2012 року, тобто в тридцятиденний строк з моменту отримання копії рішення, заяву про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції відповідач подав 04 грудня 2019 року, тобто одразу ж після отримання ухвали суду апеляційної інстанції від 15 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою через порушення порядку перегляду рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у діях відповідача ОСОБА_1 наявні ознаки сумлінності, які полягають у дотриманні порядку оскарження рішення, роз`ясненого йому судом першої інстанції в тій редакції, яка має місце, він добросовісно користується своїми процесуальними права та не допускає зловживання ними, у короткі строки вчиняв відповідні дії щодо оскарження заочного рішення суду.
За таких обставин колегія суддів не може погодитись із висновками суду про те, що відповідач не навів поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року - скасувати.
Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості направити до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, для вирішення питання згідно вимог ЦПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 16 грудня 2020 року.

Головуючий:

Судді: