ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/400/20  Номер провадження 33/814/391/20	Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С. О.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та захисника в його інтересах - адвоката Близнюка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого електриком зв`язку ПАТ «СЛЗ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою, 06.02.2020 о 21 год. 32 хв. в м. Кременчуці по вул. Ковальській, 23 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову судді відносно нього скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заперечує висновки суду про те, що він будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання повторно не з`явився, оскільки наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення поштового відправлення на 26.02.2020 та 06.03.2020 містять підписи про отримання невідомої йому особи. При цьому, ані він, ані його родичі вказаних повідомлень не підписували та судових повідомлень не отримували.
У зв`язку з цим, був позбавлений права на участь у судовому засіданні та права на захист, не мав можливості надати свої заперечення.
Просить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому йому інкриміновано порушення п. 2.9 А ПДР, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складений раніше ніж був складений акт медичного огляду особи з метою виявлення стану сп`яніння № 834, на підставі якого в подальшому складено висновок.
Вказує, що на момент складання протоколу були відсутні будь-які об`єктивні дані про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, протокол працівник поліції склав на підставі свого припущення про його перебування у стані наркотичного сп`яніння.
На підставі цього вважає, що в суду були відсутні підстави для висновку про його винуватість поза розумним сумнівом.

       Заслухавши виступ адвоката Близнюка І.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , який додатково повідомив, що того дня він автомобілем взагалі не керував, а за кермом був його знайомий  ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, допитавши свідка  ОСОБА_2 , давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 406187 від 06.02.2020, висновку Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2020, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відеозапису з нагрудної камери поліцейського - на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
       В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що акт за результатами огляду на стан сп`яніння складений пізніше ніж протокол про адміністративне правопорушення.
Проте такі доводи вважаю такими, що не заслуговують на увагу, оскільки протокол серії БД № 406187 від 06.02.2020 був складений о 22 год 25 хв вже після отримання результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .
В акті щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2020, який був витребуваний з медичного закладу на вимогу апеляційного суду, зазначено точний час огляду - 22 год 10 хв.
Тобто, на момент складання протоколу, лікарем було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з результатом 2.44 проміле, що значно перевищує допустимі показники.
Також апеляційним судом було встановлено, що огляд  ОСОБА_1  проводився лікарем-наркологом  ОСОБА_3 , який мав право відповідно доІнструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, проводити такий огляд.
Огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest 6510, який мав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1120 чинне до 20.03.2020.
Таким чином порушень процедури проведення огляду апеляційним судом встановлено не було.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 доводиться наявнім в справі відеозаписом, на якому зафіксований під час руху автомобіль ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , та який постійно знаходився в полі зору камери розташованої в службовому автомобілі патрульної поліції.
На момент коли службовий автомобіль під`їхав до автомобіля ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , салон останнього жодна особа не покидала.
На відеозаписі видно, що проїжджа частина була вкрита щойно випавшим снігом та на ньому були сліди лише від коліс автомобілів. Жодних слідів взуття біля автомобіля не було, як і не було жодної особи на вулиці, яка б віддалялася від автомобіля чи взагалі перебувала на вулиці. 
Отже, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що автомобілем керував вказаний свідок – є неспроможними та не беруться до уваги.
Не заслуговують на увагу доводи клопотання адвоката Близнюка І.В. – захисника в інтересах ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження у справі на підставі того, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, з 1 липня 2020 року були віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність 1 липня 2020 року, а після цього з 03 липня 2020 року знову була встановлена адміністративна відповідальність за вказані діяння.
Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-У1ІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно- правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.
Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.
Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
У свою чергу, стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Виходячи із зазначених положень особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від статті 130 КУпАП у редакції від 07 липня 2016 року, згідно з якою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція статті 286-1 КК передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Слід звернути увагу, що в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.
Статтею 253 КУпАП встановлено, що, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Отже передача матеріалів справи про керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, з тих міркувань, що зазначене діяння, передбачене статтею 286-1 КК, не може бути здійснена з огляду на те, що у статті 253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість відкриття кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, які було вчинено до 1 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на нас вчинення таких діянь.
З огляду на викладене, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже рішення судді районного суду є законним та вмотивованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан