УХВАЛА

24 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 640/5508/20
адміністративне провадження № К/9901/26618/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №640/5508/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сокур» до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Фонд державного майна України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», Акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання утриматись від вчинення дій,

УСТАНОВИВ:
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року застосовано до Фонду державного майна України захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Стягнуто в дохід Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Фонду державного майна України штраф у сумі 2102, 00 грн.
16 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фонду державного майна України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №640/5508/20.
Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано 10 (десять) днів з моменту отримання копії указаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.
12 листопада 2020 року до касаційного суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з платіжним дорученням від 13 жовтня 2020 №1136.
Так, у встановлений строк скаржник усунув недоліки касаційної скарги, а тому вона відповідає вимогам статті 330 КАС України, що дає змогу суду вирішити питання про відкриття, або відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Застосовуючи до Фонду державного майна України захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в сумі 2102, 00 грн суд апеляційної інстанції виходив з того, що Фонд державного майна України системно не виконував процесуальні обов`язки, покладені на нього судом, що призвело до суттєвого затягування судового процесу є грубим, зухвалим порушенням норм процесуального права та ігноруванням судового рішення, яке набрало законної сили.
За приписами статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Учасники справи зобов`язані, зокрема, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
Відповідно до частини першої статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Зловживанням процесуальними правами є, зокрема, дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що 10 вересня 2020 року протокольною ухвалою визнано явку в судове засідання представника Фонду державного майна України обов`язковою та разом із повісткою направлено на адресу Фонду. 
Однак, у судове засідання Фонд державного майна України явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року повторно було визнано обов`язковою явку представника Фонду державного майна України в судове засідання призначене на 01 жовтня 2020 року. Також, було попереджено осіб, явку яких визнано обов`язковою, що у разі не виконання вимог ухвали без поважних причин або без повідомлення про причини не виконання, до них може бути застосовано заходи процесуального примусу, визначені статтями 148-149 КАС України.
Копію зазначеної ухвали разом із судовою повісткою було направлено отримано Фондом державного майна України 22 вересня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте, в судове засідання суду апеляційної інстанції на 01 жовтня 2020 року представник Фонду державного майна України знову не з`явився. Про причини своєї неявки не повідомив, як і не надав жодних клопотань про перенесення розгляду справи.
Відповідно до статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Відповідно до положень статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;
4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних,
Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків;
2) неодноразового зловживання процесуальними правами;
3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення;
4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.
У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.
Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.
Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.
Враховуючи, що Фондом державного майна України не виконано процесуальний обов`язок (не забезпечено явку представника в судове засідання, при визнанні судом явки обов`язковою), колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, застосовуючи до Фонду державного майна України захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу, вірно застосував положення частини першої статті 149 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про накладення штрафу в порядку процесуального примусу.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №640/5508/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сокур» до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Фонд державного майна України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», Акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання утриматись від вчинення дій.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	В.М. Соколов Л.О. Єресько  А.Г. Загороднюк