ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 грудня 2020 року           справа № 415/7858/17 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 15 травня 2020 року (повний текст складено 15 травня 2020 року в м. Лисичанськ Луганської області) у справі № 415/7858/17 (суддя в 1 інстанції – Калмикова Ю.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та вчинення певних дій,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

Начальник Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із заявою про перегляд справи № 415/7858/17 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 28.04.2020 вказану заяву було залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. 364 КАС України.
13.05.2020 заявником до суду надано уточнену заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами. Недоліки заявником усунуті.
Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 15 травня 2020 року у справі № 415/7858/17 було: заяву Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - повернуто заявнику без розгляду; відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України роз`яснено, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, після усунення підстав, з яких заяву залишено без розгляду; зобов`язано Управління Державної казначейської служби України в місті Лисичанську Луганської області повернути Управлінню Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., сплачений за платіжним дорученням № 128 від 07.05.2020 та зарахований на рахунок № UA578999980313141206000012051, ЄДРПОУ 37800278, відкритий в УК у м. Лисичанськ/Лисичанськ/22030101.
Не погодившись з такою ухвалою, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 19 січня 2018 року у справі № 415/7858/17 позовну заяву було задоволено, внаслідок чого: визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження ним дійсної строкової служби ОСОБА_1 , що став особою з інвалідністю у зв`язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ незаконною; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , який внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби став особою з інвалідністю, пенсію з інвалідності з 01.10.2017 року з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного року.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у справі № 415/7858/17 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 19 січня 2018 року по справі № 415/7858/17 - залишено без задоволення, а постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 19 січня 2018 року по справі № 415/7858/17 - залишено без змін.
22.04.2020 начальник управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із заявою про перегляд справи № 415/7858/17 за нововиявленими обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстав, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
Із заяви вбачається, що управлінню 03.05.2019 року стали відомі нововиявлені обставини, до суду ПФУ звернулось із заявою 22.04.2020 року.
До заяви додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якого зазначено, що лист Управлінням пенсійного фонду України в м. Лисичанську було отримано 20.05.2019 року, після опрацювання листа Головним управлінням. До суду із заявою вперше звернулись 14.06.2019, але 23.07.2019 року ухвалою суду заявнику повернуто заяву і роз`яснено право повторного звернення до суду, після усунення підстав повернення заяви. Повторно УПФУ в м. Лисичанську Луганської області до суду звернулося лише 09.12.2019 року, тобто після спливу майже п`яти місяців, але 27.01.2020 року ухвалою суду заяву було повернуто. Таким чином, дана заява є третьою заявою УПФУ в м. Лисичанську Луганської області поданою до суду. Отже, просили поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що заяву Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано з пропущенням встановленого КАС України тридцяти денного строку звернення, а вказані заявником підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не мають обґрунтування причин, які завадили звернутись до суду своєчасно, які б підтверджувались належними та допустимими доказами, відтак відсутні підстави для поновлення Управлінню Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі.
Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», «Прітті проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998).
У вказаних рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Відповідно до ч. 4 ст. 366 КАС України крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення клопотання про поновлення строків звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та повернення заяви без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 366 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                  
                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 15 травня 2020 року у справі № 415/7858/17 – залишити без задоволення.
Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 15 травня 2020 року у справі № 415/7858/17 – залишити без змін.    
Повне судове рішення складено 21 грудня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           І.Д. Компанієць

                                                                                                                           Л.В. Ястребова