ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
«22» жовтня 2020 року
м. Харків
справа № 615/784/19
провадження № 22-з/818/287/20
 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Котелевець А.В., Тичкової О.Ю., 
учасники справи: 
позивачка – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року в складі судді Токмакової А.П.
в с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері та просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн з урахуванням індексації кожного місяця, починаючи з дати подання позову, і довічно.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено, вирішено питання щодо судових витрат.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково; рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року – скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері – задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 500,00 грн щомісячно з дня пред`явлення позову – 22 травня 2019 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 480,25 грн.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що при прийнятті постанови про стягнення з відповідача аліментів не зазначено строк, на який призначено стягнення аліментів, що фактично унеможливлює виконання судового рішення.

Просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 500,00 грн щомісячно з дня пред`явлення позову – 22 травня 2019 року, довічно.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;  суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати;  суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 у позовній заяві просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн з урахуванням індексації кожного місяця, починаючи з дати подання позову, і довічно.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері – задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 500,00 грн щомісячно з дня пред`явлення позову – 22 травня 2019 року.

При цьому, строк, на який призначено стягнення аліментів, у судовому рішенні не зазначено.

На виконання вказаного судового рішення Валківським районним судом Харківської області 03 червня 2020 року видано виконавчий лист.

Як вбачається з повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02 липня 2020 року № 13651, державним виконавцем повернуто ОСОБА_1 виконавчий документ без виконання у зв`язку з тим, що у ньому не зазначено дату або обставину, до якої необхідно проводити стягнення аліментів (а. с. 175).

У липні 2020 року ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, яку ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року залишено без задоволення та роз`яснено її право на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (а. с. 186).

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

СК України не містить спеціальної норми, яка закріплювала б підстави припинення зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків.

Виходячи з системного аналізу норм СК України можна зробити висновок, що зобов`язання по утриманню батьків припиняється у випадку, якщо відпадає хоча одна з умов, на підставі яких воно виникло.

Таким чином, обов`язок повнолітніх дочки, сина по утриманню батьків припиняється у випадку: а) поновлення працездатності матері, батька; б) припинення потреби матері, батька в матеріальній допомозі.

Поновлення працездатності матері або батька підтверджується відповідними документами, тому встановлення цього рішенням суду не потрібно. Право на утримання припиняється від дня настання зазначеної обставини автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, 1952 року народження, з 19 серпня 1997 року набула статусу пенсіонера, тому поновлення працездатності ОСОБА_1 в даному випадку виключається (а. с. 5, 7).

У іншому випадку обов`язок припиняється за рішенням суду, якщо припинення потреби матері, батька в матеріальній допомозі встановлено в судовому засіданні. Факт припинення потреби в матеріальній допомозі може бути предметом спору, тому у всіх випадках підлягає встановленню в судовому порядку і доказуванню заінтересованою стороною. Стягнення аліментів припиняється від дня набрання законної сили рішенням суду.

Крім того, у разі зміни матеріального стану платника аліментів він також може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Таким чином, аліменти на утримання матері підлягають стягненню з відповідача до зміни матеріального стану сторін.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання довічно задоволенню не підлягають, оскільки її потреба у матеріальній допомозі може припинитися у будь-який час у зв`язку зі зміною матеріального стану.
Виходячи з викладеного та враховуючи, що строк виконання обов`язку повнолітніх дочки, сина щодо  утримання батьків є складовою резолютивної частини рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення, яким зазначити, що стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 500,00 грн щомісячно має здійснюватися з дня подачі позову до суду, тобто з 22 травня 2019 року, до зміни матеріального стану сторін.

Керуючись ст. ст. 270, 368, ст. ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманні матері – задовольнити частково.

Абзац п`ятий резолютивної частини постанови Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року після слів "22 травня 2019 року" доповнити наступним: "до зміни матеріального стану сторін".
В іншій частині в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманні матері – відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 А.В. Котелевець                                                                

О.Ю. Тичкова

Повний текст додаткової постанови складено 22 жовтня 2020 року.