Ухвала
 
13 жовтня 2020 року
м. Київ

справа № 621/2937/19
провадження № 61-11985ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз», третя особа - ОСОБА_2 , про скасування акту порушення,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив суд: визнати незаконним та скасувати Акт про порушення від 31 травня 
2018 року № 1170, складений Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» 
(далі - ПАТ «Харківгаз») на ОСОБА_1 про порушення Кодексу газорозподільних систем в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати здійснені на підставі вказаного Акту про порушення нарахування на ім`я позивача в сумі 197 721,71 грн.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області  від 17 жовтня 2019 року справу № 621/2937/19 визнано малозначною та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано нарахування в розмірі 197 721,71 грн за рахунком на оплату від 20 червня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 як споживача, виданим відповідачем на підставі Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20 червня 2018 року, складеного на підставі Рішення комісії 
з розгляду актів про порушення та проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Зміївського відділенню ПАТ «Харківгаз» від 20 червня 2018 року з розгляду Акта про порушення від 31 травня 2018 року № 1170.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз» задоволено.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року скасовано.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
У серпні 2020 року  ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржене судове рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції 
з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, 
від 19  грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним 
з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду 
і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. 
У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор» газорозподільної системи «Харківгаз», третя особа - ОСОБА_2 , про скасування акту порушення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             Є. В. Краснощоков 
 
        І. О. Дундар
 
        М. М. Русинчук