ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9831/19                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                    Скочок Т.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року                                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   27 липня 2020 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», створену при Міністерстві у справах ветеранів України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернуся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - відповідча), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, оформлене протоколом Міжвідомчої комісії від 16.05.2019 №6 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відповідно до Закову України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності у розмірі: 300- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність, а саме: на 1 січня 2019 року, з урахуванням виплаченої раніше суми в розмірі 240 000,00 гривень відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017 Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від   27 липня 2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, оформлене протоколом від 16.05.2019 №6, про відмову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язано Міністерство у справах ветеранів України (адреса: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 12, ідентифікаційний код 42657144) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу, відповідно до Закову України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» суми у розмірі 240 000,00 грн., відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017 у справі №752/9524/17.
Не погоджуючись з вказаною постановою, Міністерством у справах ветеранів України подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що з наявної у матеріалах справи копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0643506 від 14.03.2017, ОСОБА_1 з 01.03.2017 встановлено ІІІ групу інвалідності із зазначенням причини її настання «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС». 
За твердження позивача, що підтверджено відповідачем-1 під час судового розгляду справи, на підставі викладеного, а також на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017 у справі №752/9524/17, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 13.05.2020, ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 240 000,00 грн. 
Разом з тим, згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0968372 від 05.04.2018, наявної у матеріалах справи, ОСОБА_1 з 01.03.2018 встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини її настання «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС».
При цьому, листом від 13.08.2018 №Б-39/51-01-18 Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» повідомила позивача про те, що на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017 у справі №752/9524/17 останньому виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі 150 прожиткових мінімумів. Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, з огляду на що, відсутні підстави для здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням останньому ІІ групи інвалідності. 
Натомість, згідно з наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1054636 від 03.04.2019, ОСОБА_1 з 01.03.2019 змінено причину настання ІІ групи інвалідності із зазначенням «захворювання одержане під час безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпечення її проведення». 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 подано до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції заяву від 15.04.2019 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпечення її проведення.
За результатами розгляду вказаної заяви на засіданні міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оформленого протоколом від 16.05.2019 №6, вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджено змістом листа Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції від 23.04.2019 №1546/29/2/01-2019. Про вказане Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повідомила позивача листом від 17.05.2019 №1938/02/05.1-19. 
Вважаючи на підставі викладеного порушеними власні права та охоронювані законом інтереси, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).
Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII).
Приписами ч. 3 ст. 100 Закону №580-VIII передбачено, що у разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення відсотка часткової втрати працездатності без визначення інвалідності або на день його (її) звільнення з органів поліції займав (займала) посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботу в інтересах держави та її безпеки, із залишенням на службі в поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих органів державної влади, до яких вони були відряджені.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, позивач звільнений з органів Національної поліції України та йому первинно встановлено ІІІ групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС», у зв`язку з чим позивачу виплачено одноразову грошову допомогу, що сторонами не заперечується.
У свою чергу, правовий статус ветеранів війни та учасників бойових дій визначено Законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (надалі - Закон №3551-XII).
Відповідно до ст. 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини.
До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю, до яких серед інших, віднесено поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт 11 частини другої статті 7 вказаного Закону).
Алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам, які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, визначений Порядком призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336 (надалі - Порядок №336).
Під час судового розгляду даної справи встановлено, що позивачу при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, причинами якої зазначено «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС», з 01.03.2018 встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини її настання «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС», а з 01.03.2019 змінено причину настання ІІ групи інвалідності із зазначенням «захворювання одержане під час безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпечення її проведення».
Так, згідно з п. 6 Порядком №336, якщо протягом двох років особам, зазначеним в абзацах другому - п`ятому пункту 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
При цьому, у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги (п. 4 Порядком №336), аналогічне положення також викладене у ч. 7 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ. 
З огляду на викладене, вбачається, що позивач обґрунтовано звернувся до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпечення її проведення. При цьому, враховуючи факт попередньої виплати останньому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності не є причиною для відмови у здійсненні запитуваної виплати, а вказує лише на необхідність виплати одноразової грошової допомоги, з урахуванням попередньої. 
На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності та скасування рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, оформлене протоколом від 16.05.2019 №6, про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також про необхідність зобов`язання Міністерства у справах ветеранів України призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу, відповідно до Закову України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» суми у розмірі 240 000,00 грн., відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017 у справі №752/9524/17.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.      
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   27 липня 2020 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                           М.І. Кобаль