Справа № 145/1385/20 
Провадження № 33/801/990/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

в с т а н о в и в:

29 серпня 2020 о 14 год 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «РЕVGЕОТ PARTNEP XT», номерний знак  НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Ворошилівка-Гнівань, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "FОRD TRANSIT", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.  ОСОБА_1  порушив пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 к. на користь держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив змінити постанову та призначити стягнення у виді штрафу. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суддя суду першої інстанції не взяв до уваги те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, власник пошкодженого автомобіля претензій до нього не має, надає послуги з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, а позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє його та його сім`ю єдиного джерела існування. Вказував, що на його утриманні перебувають мати, баба 90 річного віку та малолітня дочка. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Види адміністративних стягнень визначено у статті 24 цього Кодексу. Зокрема, за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:
1) попередження;
2) штраф;
2-1) штрафні бали;
3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення;
4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;
5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання);
позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;
5-1) громадські роботи;
6) виправні роботи;
6-1) суспільно корисні роботи;
7) адміністративний арешт;
8) арешт з утриманням на гауптвахті.
Конструкція цієї норми вказує на те, що позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання) (пункт 5 частини першої статті 24 КУпАП) є більш суворим видом адміністративного стягнення, ніж штраф (пункт 2 частини першої статті 24 КУпАП).
Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Пунктом 1 частини першої статті 34 КУпАП щире розкаяння винного визнано обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.
Санкція статті 124 КУпАП встановлює альтернативні види адміністративних стягнень за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна: від більш м`якого – штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до більш суворого – позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як видно з матеріалів справи  ОСОБА_1  вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, розкаявся, власник пошкодженого автомобіля претензій до нього не має.  Крім того, ОСОБА_1 надає послуги з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, має на утриманні малолітню дитину.
Оскільки суддею суду першої інстанції не наведено жодних обставин, які б вказували на необхідність застосування до ОСОБА_1 більш суворого виду адміністративного стягнення із передбачених санкцією статті 124 КУпАП, наведені вище обставин вказують на можливість його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами шляхом накладення стягнення у виді штрафу, натомість накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами позбавить його єдиного засобу до існування на тривалий час, то апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову судді суду першої інстанції в частині призначеного стягнення та накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян – 340 грн 00 к. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, – 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року змінити в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян – 340 (триста сорок) грн 00 к.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О. С. Панасюк