ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Херсон

Справа №663/443/17
Провадження №22ц/819/1214/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)
судді: Базіль Л.В.
Приходько Л.А. 
секретар судового засідання: Дундич А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії адвокат Бех Наталя Володимирівна, на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 червня 2020року, ухвалене під головуванням судді Клімченка М.І., у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватне підприємство «Землевпорядник», Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном,

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватне підприємство «Землевпорядник», Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном.
Позов мотивовано тим, що вона є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 0,0443 га, яка перебуває у власності позивача, відповідно до свідоцтва про право власності від 20 травня 2014 року.
Суміжним землевласником є відповідач ОСОБА_2 , якому на праві власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_3 .
Позивач стверджує, що протягом 2010-2015 років відповідачі без її згоди та оформлення відповідних дозволів і погоджень здійснили прибудову до житлового будинку у вигляді тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку, та здійснили будівництво двох вбиральнь та вмивальника, вигрібної ями, які знаходяться у притул до паркану, який встановлений з порушенням меж земельних ділянок. Покрівля збудованої тераси заходить за межі земельної ділянки позивача близько 1 м.
Відповідачі 20 травня 2016 року самовільно пошкодили межові знаки, що розділяли земельні ділянки сторін та встановили паркан, порушивши межі її земельної ділянки, що призвело до самовільного захоплення частини цієї земельної ділянки.
Крім того, відповідач в порушення норм ДБН протягнув на паркані, який є власністю позивача, електрокабель по всій довжині цього паркану та розмістив на цегляному стовпі паркану вимикач та освітлювану лампу. 
Із урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог,  ОСОБА_1  просила   зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 (власника домогосподарства по АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 , усунути перешкоди в користуванні позивачкою ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення незаконних забудов та прибудов поза межами відведеної їм території у вигляді: тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку відповідача (на плані зазначені цифрою 22); вбиральні та вмивальника (на плані зазначені цифрою 18); металевого стовпа (колони), яка стоїть на куті межових ліній №6, 7 та №7, 8, 9; незаконно збудований відповідачами паркан на куті межових ліній №6, 7 та №7, 8, 9, розташований на території позивача, що позбавило позивача можливості та права вільного користування та володіння власною земельною ділянкою та зобов`язати знести (демонтувати) вказаний паркан і поновити паркан відповідача за власні кошти. 
Зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтувати розташовані на паркані позивача повздовж проходу на свій двір електричний кабель із освітлювальною лампою та вимикачем лампи. 
Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди в перенесені паркану, що розділяє земельні ділянки сторін по справі на межових лініях №6-7 та №1-2 (кадастрового плану) відповідно до права позивача ОСОБА_1 на користування, розпорядження та володіння власною земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_2 . 
Заборонити відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в майбутньому чинити перешкоди позивачці ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати відповідачів сприяти  та не чинити перешкод позивачу у відновленні межових знаків на підставі проекту землеустрою земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди позивачу у разі приведення фактичної площі земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до площі вказаної у свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20.05.2014 (площі, яка існувала до перешкод у користуванні майном), шляхом встановлення жорстких меж – (перенесення) паркану, згідно меж земельної ділянки вказаної у свідоцтві.
Стягнути з відповідачів спричинені позивачці матеріальні збитки в сумі 722 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 18 червня 2020 року позов задоволений частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтувати розташовані на паркані, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , повздовж проходу на двір, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 , електричний кабель із освітлювальною лампою та вимикачем лампи.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Бех Н.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду від 18 червня 2020 року в частині, у якій відмовлено у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Скарга мотивована тим, що, ухваливши рішення, суд не звернув належної уваги на висновок судового експерта від 14 лютого 2019 року, яким встановлено порушення прав позивача на належну їй земельну ділянку шляхом самовільного зайняття частини цієї ділянки відповідачами та незаконного встановлення ОСОБА_4 на її ділянці колони (стовпа) тераси, яка прилягає до другого поверху житлового будинку відповідачів, та своєю покрівлею та металевими сходами нависає над частиною земельної ділянки позивача. Крім того, при будуванні відповідачами вбиральні під літ. «Л» були порушенні вимоги щодо дотримання відстані до межі. Вважає, що відновлення її прав має відбутися шляхом знесення самочинних будівель відповідачів, з приведення суміжної межі ділянок на межових лініях №6-7 та №1-2 у відповідності до кадастрового плану ділянки. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , вказавши на законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги. Відповідач зазначила, що не погоджується із висновком судової експертизи від 14 лютого 2019 року, яким встановлений факт, начебто, самовільного заняття відповідачами частини земельної ділянки позивачки. Вказує, що схематичний план спірних ділянок, на підставі якого проводилося дослідження, не відповідає фактичним межам та земельній документації, розробленої в ході приватизації у 2005 році земельної ділянки АДРЕСА_2 . На час придбання ОСОБА_2 у 2009 році домоволодіння АДРЕСА_2 спірні тераса з навісом із металочерепиці з кріпленням на металевих колонах та прибудованими металевими сходами були вже прибудовані до житлового будинку та прийнятті в експлуатацію. Відповідачі, з нотаріально посвідченого дозволу ОСОБА_1 , проводили лише реконструкцію тераси (її оздоблення), без зміни розмірів. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1  та її представник – адвокат Бех Н.В. просили апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Пояснили, що відповідачі самовільно зайняли належну позивачу частину земельної ділянки, що порушує її право власності на землю та здійснили будівництво тераси зі сходами на другий поверх їх житлового будинку, вбиральні у дворі, облаштували вигрібну яму впритул до належних ОСОБА_1 споруд, чим порушують протипожежні правила та санітарні норми.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник – адвокат Лебєдєва Т.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили рішення суду залишити без змін, як таке, що відповідає встановленим та перевіреним судом фактичним обставинам справи, підтвердженим належними доказами. 
Вказали, що у 2010 році ОСОБА_2 придбав домоволодіння АДРЕСА_2 , у якому житловий будинок був облаштований балконом. Протягом 2010-2011 років ним здійснено реконструкцію балкону, зауважень зі сторони сусідки ОСОБА_1 не надходило. У 2016 році позивач перебудувала належний їй сарай, фактично здійснивши будівництво двоповерхової споруди впритул до межі земельних ділянок, що призвело до виникнення спору. Зауважили, що на належній ОСОБА_2 ділянці відсутня вигрібна яма, оскільки домоволодіння підключено до централізованої каналізації.
Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області при розгляді апеляційної скарги поклалася на розсуд суду та пояснила, що у 2016 році сторони по справі обмінялися нотаріально посвідченими заявами, за змістом яких надали один одному згоду на реконструкцію житлових будинків та господарських споруд, з урахуванням яких сторонами було проведено реконструкцію, належного їм нерухомого майна. В подальшому, 23 січня 2017 року ОСОБА_1 за нотаріальною заявою відкликала свою заяву від 12 вересня 2016 року щодо надання згоди ОСОБА_2 на реконструкцію вже збудованого майна, з приводу чого згідно наказу Управління від 28 листопада 2017 року, №68СК було скасовано повідомлення та декларацію видану відповідачу про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.
Заслухавши доповідача, учасників справи, які з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 31 травня 2000 року на праві власності належить житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 392,00кв м (т.1 а.с.34).
Відповідно до свідоцтва про право власності від 20 травня 2014 року ОСОБА_1 набула у власність земельну ділянку площею 0,0443га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за вищезазначеною адресою (т.1 а.с.36).
Відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0512га, розташованих по АДРЕСА_2 згідно договору міни від 02 квітня 2009 року (т.1 а.с.159-163). 
Отже, сторони по справі є суміжними землевласниками.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини другої, пунктів "б", "г", "д" частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
З метою з`ясування дійсних обставин справи судом була призначена судова земельно-технічна та будівельно-технічна експертизи, з висновку №18-522/523 від 14 лютого 2019 року якої встановлено, що належні сторонам по справі земельні ділянки мають неправильну конфігурацію з багатьма кутами поворотів. У користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка розміром 0,0444га замість наданих їй у власність 0,0443га. Відповідачі Кальченки фактично займають земельну ділянку площею 0,0555га, замість 0,0512га згідно технічної документації.
Експертом було виявлено невідповідність на місцевості конфігурації земельної ділянки позивача ОСОБА_1 правовстановлюючим документам та фактично запропоновано відновлення (приведення у відповідність) усіх меж цієї ділянки згідно технічної документації на землю, з урахування плану-схемі геодезичної зйомки ділянки.
Експертним дослідженням встановлено, що належна позивачу ділянка межує із земельною ділянкою Кальченків з двох сторін. Також встановлений факт часткового порушення відповідачами межі №6-7 (кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_1 – т.1 а.с.26) вздовж близько 7,87м з найширшою частиною цього порушення - 0,68м, з подальшим порушенням цієї межі позивачем ОСОБА_1 . 
Разом із частковим порушенням відповідачами межі №6-7 експерт встановив порушення межі №7, 8, 9 (межа з іншим землекористувачем), а саме з додатку №3 експертизи вбачається наявність нестачі ділянки ОСОБА_1 вздовж цих двох меж у загальній площі 0,00063га (т.2 а.с.223).
Для відновлення зазначених меж експертом запропоновано поновити крайню праву кутову поворотну точку Б ділянки ОСОБА_1 та провести її вирівнювання шляхом прямого з`єднання на місцевості точок 6 – 7 та 7, 8, 9 (накладка №1 додатка №3). 
Позивач ОСОБА_1 та її представник наполягали на відновленні порушених відповідачами меж саме згідно запропонованого вище експертного висновку.
Разом цим, в ході апеляційного розгляду справи та дослідження матеріалів інвентарних справ на домоволодіння сторін встановлено, що запропонований експертом висновок у наведеній частині стосується відновлення межі ділянки позивача разом із позначеною на кадастровому плані межі під №7, 8, 9, яка не межує із земельною ділянкою належною на праві власності відповідачам Кальченкам, а межує з земельними ділянками інших осіб, яких не було залучено до участі у справі, а вирішення цього питання впливає на їх права та інтереси.
Отже, наявний в матеріалах справи висновок експерта не дає можливості суду виокремити лише порушення ОСОБА_4 меж земельних ділянок позначених під №6-7, оскільки, як зазначено вище, накладка №1 стосується загального вирівнювання меж №6-7, 7, 8, 9.
Згідно до ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, серед іншого, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. 
В ході розгляду справ судом апеляційної інстанції сторонам було роз`яснено їх право на заявлення клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи з метою встановлення порушень саме відповідачами меж земельних ділянок, проте відповідне клопотання сторонами заявлено не було, а суд, з урахуванням принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, не є уповноважений самостійно здійснювати збирання доказів у справі.
З огляду на наведене, усунення порушень прав позивача шляхом відновлення межі №6-7 між ділянками сторін та, як наслідок зобов`язання відповідачів перенести паркан розташований вздовж цієї межі, не є можливим, у зв`язку із недоведенням належними та допустимими доказами розмірів та конфігурації такої ділянки необхідної для відновлення прав позивача.
Крім того, висновком експерта від 14 лютого 2019 року встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_2 розташовані, серед іншого, вбиральня літ. Л та тераса з навісом літ. Р, площею 16кв.м.
Стіна вбиральні по відношенню розташування до правої внутрішньої межі є межою між земельними ділянками домоволодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .
Відстань між вбиральнею літ. Л та реконструйованим двоповерховим сараєм літ. Д, належним ОСОБА_1 , становить 0,74м, що є порушенням ДБН – 360-92**, згідно яких відстань до сусідньої межі повинна складати не менше 1,0м.
Експерт вказав, що прибудована Кальченками тераса з навісом розміром 3,22м х 4,97м, виконаним із металочерепиці, із кріпленням на металевих колонах з труб діаметром 100,00мм та прибудованими металевими сходами виходить за межі їх ділянки, а частина даху тераси нависає над земельною ділянкою належною ОСОБА_1 . Разом із цим, експерт не зазначив, де саме має місце порушення відповідачами за рахунок здійснених прибудов меж земельних ділянок, не вказав технічні характеристики таких порушень, їх розміри, тощо.
Експертом зазначено лише, що стойки металевих колон тераси знаходяться на відстані 0,86м – 0,74м від двоповерхового сараю літ. Д (належного позивачу), що є порушенням п. 325 ДБН – 360 - 92**, згідно якого відстань до сусідньої межі повинна становити не менше 1,0м. При цьому, експертом не надано даних щодо розташування спірних металевих колон відносно межі між ділянками, яка має братися за основу для встановлення наявності фактів порушення прав землевласника, а не відносно споруд належних позивачу.
Встановивши в експертному висновку порушення розташування зазначених об`єктів, експерт не запропонував реальні технічно можливі варіанти відновлення прав позивача, з огляду на наявну щільність забудов ділянок сторін, а пред`явлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо знесення взагалі тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку відповідача; металевого стовпа (колони), на якому розташована тераса другого поверху житлового будинку та знесення вбиральні літ.Л, належних ОСОБА_2 , не підлягають задоволенню у пред`явленому обсязі, за відсутності запропонованих технічних варіантів їх вирішення в частині порушених прав ОСОБА_1 .
Колегія суддів повторно зауважує, що позивачу та її представнику було роз`яснено право на звернення до суду з клопотанням про проведення у справі судової експертизи для вирішення питань, що впливають на розгляд справи по суті, але відповідне клопотання заявлено не було.
Згідно ст.12 ч.3, 13 ч.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами характер та обсяг порушених відповідачами прав ОСОБА_1 , який підлягає відновленню у запропонований нею спосіб.
Аналіз зібраних у справі доказів не дає підстав для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Ураховуючи викладене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 червня 2020 року без змін, з урахуванням мотивувальної частини цієї постанови.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії адвокат Бех Наталя Володимирівна, залишити без задоволення.
Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
          Повний текст постанови складений 20 листопада 2020 року.      

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль 

Л.А. Приходько