Номер провадження: 22-ц/813/7075/20 
Номер справи місцевого суду: 521/20231/19
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Феленко В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою подану через представника ОСОБА_1 - адвоката Бриленко Констянтина Борисовича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2020 року про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного котролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобовязання приведення до первинного стану реконструйованої житлової споруди,-,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

09 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до Малиновського районного суду м. Одеси. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що вона на підставі договору купівлі-продажу № 1- 1055 від 24.03.2006 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,5 кв.м. та власником земельної ділянки (кадастровий номер ділянки 5110137300:08:023:0011) площею 0,0279 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с 1-27).
13.04.2020 р. представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача зазначив, що предметом спору за даним позовом є самочинне здійснення прибудови (реконструкції) до частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , і у нього є підстави стверджувати, що його реконструкція унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі. У зв`язку з чим вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 до винесення судом рішення по цій справі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2020 року заяву представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 було задоволено частково, вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ..В іншій частині заяви-відмовлено.
Ухвалу вмотивовано тим, що між сторонами дійсно наявний спір, зі змісту позовних вимог вбачається, що відповідач впритул до будинку позивача, як суміжного землекористувача, незаконно провів реконструкцію своєї частини будинку, внаслідок чого було зруйновано паркан та самовільно, також без дотримання граничних меж, самочинно збудовано (реконструйовано) двоповерховий житловий будинок, чим створюються перешкоди у користуванні власністю позивача, про що свідчать приписи відповідних органів.
Щодо заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , суд першої інстанції відмовив в їх задоволенні, оскільки коло таких осіб не встановлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подано представником ОСОБА_1 - адвокатом Бриленко Костянтином Борисовичем, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що предметом позову є усунення перешкод у користуванні майном, у якості підстав позову позивачем зазначено здійснення самочинного будівництва відповідачем.
Відповідачем до суду першої інстанції надано відзив та документи, що підтверджують право на виконання будівельних робіт.
Апелянт вказує, що за своїм заява про забезпечення позову тотожна позовній заяві, яка не містить відомостей, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову також, як і фактів що доводять унеможливлення виконання рішення суду у разі не застосування заходів забезпечення позову.
Зазначає, що суд першої інстанції фактично не обґрунтував підстави для вжиття заходів забезпечення позову, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали. . Також 22 жовтня 2020 року представником відповідача до суду апеляційної інстанції було надано додаткові пояснення на апеляційну скаргу, відповідно до яких відповідач зазначає, що позивачем було здійснено самочинне будівництво, а отже позивачка звернулась до суду за захистом порушеного права, яке в неї не виникло.
У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.
Позивачка до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась, причини неявки суду не повідомила.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційних скарг - судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.
Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.
Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.
Звертаючись у суд із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначала, що що вона на підставі договору купівлі-продажу № 1- 1055 від 24.03.2006 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,5 кв.м. та власником земельної ділянки (кадастровий номер ділянки 5110137300:08:023:0011) площею 0,0279 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с 1-27). Предметом спору за даним позовом є самочинне здійснення прибудови (реконструкції) до частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , і у нього є підстави стверджувати, що його реконструкція унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі. У зв`язку з чим вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 до винесення судом рішення по цій справі.
Відповідач не заперечує щодо здійснення ним будівельних робіт, зазначаючи, що ним отримано всі дозвільні документи.
Позивач категорично заперечує щодо законності здійснення таких будівельних робіт, зазначаючи, що у зв`язку з таким будівництвом відносно відповідача складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил та постанову про адміністративне правопорушення, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП. (а.с. 41-54)
Отже, між сторонами існує спір щодо правомірності здійснення таких будівельних робіт, які, на думку позивача, порушують його права.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення реконструкції об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_2 унеможливить в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.
З урахуванням викладеного, підстави для скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2020 року відсутні.
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може взагалі утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених законних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Дані види забезпечення позову, є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки відповідають предмету позову, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (обєкта) щодо якого наявний спір.
Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається.
За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бриленко Констянтина Борисовича – залишити без задоволення. 
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2020 року про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного котролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобовязання приведення до первинного стану реконструйованої житлової споруди – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк

Судді:                                                                  А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе