Справа № 936/505/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , 
                                                        в с т а н о в и в :
Постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 10 липня 2020 року
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 статті 173-2 КУпАП у справі № 936/505/20, провадження 3/936/327/2020 і за ч. 1 статті 173-2 КУпАП, у справі № 936/505/20, провадження 3/936/326/2020 й накладено на нього адміністративне стягнення :  за ч. 1 статті 173-2 КУпАП у справі 936/505/20, провадження 3/936/327/2020 - у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень; за ч. 1 статті 173-2 КУпАП у справі 936/505/20, провадження 3/936/326/2020 - у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб.
На підставі ч. 2 статті 36 КУпАП остаточне стягнення призначено ОСОБА_1 за ч. 1 статті 173-2, ч. 1 ст. 173-2  КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови, 10.07.2020 року на  розгляд до  суду надійшов  протокол про адміністративне правопорушення  серії  АПР18 № 152998  щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 07.07.2020  приблизно о  20:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання в  АДРЕСА_1 , затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_3 , чим вчинив насильство в сім`ї, тобто вчинив умисні дії  фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та  наніс їй декілька ударів рукою по тілу,  за що передбачена відповідальність за ч. 1 статті 173-2 КУпАП.
         У той же день, 10.07.2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , серії АПР18 №152997, відповідно до якого, 08.07.2020 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сімї, а саме висловлювався на адресу дружини нецензурними словами та  наніс їй декілька ударів рукою по голові, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений за його відсутності, ним було підписаний чистий бланк протоколу, протокол складався та дописувався: чітко видно змінену дату складання та почерк. Вказує і на те, що суд не вказав жодного доводу, на підставі якого накладає на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту. Стверджує, що офіційно не працює, має мінливий дохід, фактично його сім`я, яка складається із 4 людей, проживає на зароблені ним кошти, є учасником АТО та має на утриманні двох малолітніх дітей. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не може бути задоволена.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 , неявка яких, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; будь-яких заяв про відкладення розгляду справи та даних про поважність причин неявки не подавали. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою. Отож, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративних правопорушеннь підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.   
    Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії  АПР18 № 152998, 07.07.2020 приблизно о 20-ї годині,  ОСОБА_1 , знаходячись за  своїм місцем проживання в  АДРЕСА_1 , затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_3 , у ході якої висловлювався  на її  адресу нецензурною лайкою та  наніс їй декілька ударів рукою по тілу, чим спричинив фізичну біль, за що передбачена відповідальність за ч. 1 статті 173-2 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий підписаний ОСОБА_1 , права та обов`язки йому роз`яснено, другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав, пояснення ОСОБА_1 надав на окремому аркуші (а. с. 1, т. 1).
З протоколу серії АПР18 №152997 вбачається, що, 08.07.2020 року приблизно о 01-ї год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_3 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурними словами і  наніс декілька ударів рукою по голові, чим спричинив фізичну біль, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий підписаний ОСОБА_1 , права та обов`язки йому роз`яснено, другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав, пояснення ОСОБА_1 надав на окремому аркуші (а. с. 1, т. 2).
Викладені у вищевказаних протоколах обставини підтверджуються копіями рапортів від 07.07.2020 та 08.07.2020 (а. с. 4, т. 1 ; а. с. 4, т. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.07.2020 та 08.07.2020 (а. с. 5, т. 1 ; а. с. 5, т. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 07.07.2020 та від 08.07.2020 (а. с. 6, т. 1 ; а. с. 6, т. 2), письмовими поясненням ОСОБА_5 від 08.07.2020 (а. с. 7, т. 2) та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.07.2020 (а. с. 8, т. 2). 
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративних правопорушень – вчинення домашнього насильства. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколів за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення ДОП СП Воловецького ВП ОСОБА_6 був упереджений та необ`єктивний, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що він зацікавлений у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, в ході апеляційного розгляду справи не встановлено й жодних достовірних даних про те, що в потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративних правопорушень, - такі дані не підтверджені будь-якими належними доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності ОСОБА_1 , і ним було підписаний чистий бланк протоколу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки як убачається зі змісту складених щодо ОСОБА_1 протоколів, такі ним підписані.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складався та дописувався: чітко видно змінену дату складання та почерк, - апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а також не свідчать про невідповідність протоколів вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому, береться до уваги те, що у складених щодо ОСОБА_1 протоколах відображені всі необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості й зі змісту протоколів не вбачається, що ОСОБА_1 не погоджувався з викладеними в них обставинами.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративних правопорушень; що адміністративне стягнення накладено на нього із застосуванням ч. 2 ст. 36 цього Кодексу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, який вину не визнає, не кається, раніше вчиняв домашнє насильство, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вказав жодного доводу, на підставі якого накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що жодним чином не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 офіційно не працює, має мінливий дохід, фактично його сім`я, яка складається із 4 людей, проживає на зароблені ним кошти, є учасником АТО та на утриманні має двох малолітніх дітей.
Тому, апеляційний суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_1 достатнім і необхідним є саме адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу – без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати докази, викликати свідків, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів, які б свідчили про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та незаконність оскаржуваної постанови не надано, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу – не заявлялось, і неодноразово не з`являючись на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе такої можливості.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 10 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП – залишити без зміни.

          Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан