ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  924/1190/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.
за участю представників сторін: Державного ПАТ "НАК "Украгролізинг" - Опенько Д.А.; керуючого санації ТОВ "ДМС - Дашківці" арбітражного керуючого Яроша В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро"

на рішення     Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 

у справі     № 924/1190/16
за заявою Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро"
до Арбітражного керуючого - керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича 
про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів
у межах справи № 924/1190/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці", -

ВСТАНОВИВ:
Зміст і підстави позовних вимог
В листопаді 2019 до Господарського суду Хмельницької області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" (далі - ТОВ "ДМС-Дашківці", боржник) № 924/1190/16 надійшла заява Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" (далі - ППСВ "Від-Агро", позивач) до Арбітражного керуючого - керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів. 
Звертаючись до суду із позовною заявою ППСВ "Від-Агро" вказувало, що заявник є суборендарем земельних ділянок кадастровий номер 6820682500:03:008:0001 та 6820682500:03:009:0095. Договори суборенди вказаних земельних ділянок укладені 01.11.2014 між землекористувачем ТОВ "ДМС-Дашківці" та ППСВ "Від-Агро".
Пунктом 38 вказаних Договорів попереджено недопустимість їх розірвання в односторонньому порядку.
Крім цього, пункти 13 та 34 Договорів передбачають порядок перегляду розміру орендної плати щодо виконання вказаних договорів.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 у справі №924/1190/16 введено процедуру санації ТОВ "ДМС-Дашківці", керуючим санації призначено арбітражного керуючого Яроша В.Ю.
Незважаючи на попередження про недопустимість розірвання вказаних договорів в односторонньому порядку, а також наявності процедури щодо можливості зміни орендної плати щодо її збільшення, арбітражний керуючий Ярош В.О. 27.11.2018 прийняв рішення № 924/1190/16-54 про відмову від вказаних правочинів в односторонньому порядку без погодження та попереднього повідомлення суборендаря ППСВ "Від-Агро".
Позивач посилається на те, що арбітражний керуючий в своїй діяльності керується Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
Цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до вимог статті 28 Закону про банкрутство під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.
Тобто, на думку позивача, арбітражний керуючий, у разі належного проведення санації боржника має не допустити збільшення боргових зобов`язань Боржника, запобігти визнанню боржника банкрутом та ліквідації боржника.
Таким чином, позивач дійшов висновку, що дії арбітражного керуючого щодо розірвання вказаних договорів суперечать вимогам Закону про банкрутство, не спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що як наслідок межує з навмисним доведенням боржника до банкрутства, зловживаючи службовим становищем.
В обґрунтування вказаного позивач повідомив, що ППСВ "Від-Агро" на виконання вказаних договорів, з метою збереження та покращення об`єкта суборенди, підприємством за його попередніми розрахунками було витрачено кошти в сумі не менше 12 825 грн на один гектар, що як мінімум становить 1 987 875 грн на всю площу земельної ділянки. Прибутку від здійснення господарської діяльності на вказаних земельних ділянках ППСВ "Від-Агро" на час звернення із позовом не отримувало, що підтверджується відповідною бухгалтерською документацією.
Крім цього, ППСВ "Від-Агро" належним чином виконувало свої договірні зобов`язання та понесло витрати щодо сплати коштів за орендну плату.
Вочевидь, укладаючи вказані договори ППСВ "Від-Агро" розраховувало на отримання прибутку від здійснений господарської діяльності на вказаних земельних ділянках. З цією метою проведено ряд робіт щодо підготовки земельних ділянок для проведення весняно-посівних робіт. Зокрема проведено дискування, культивацію, оранку ґрунту, внесено добрива та інші поживні речовини з метою покращення якості земельної ділянки, придбано насіння з метою здійснення весняно посівних робіт завчасно підготовленої земельної площі.
Тобто, на переконання позивача, розпочато технологічний цикл щодо виготовлення (випуск) сільськогосподарської продукції на орендованих земельних ділянках.
Натомість, положення частини десятої статті 28 Закону про банкрутство, яка, на думку арбітражного керуючого, є підставою для відмови від правочинів, також не допускає можливості відмовитись від правочину в односторонньому порядку, якщо розпочато технологічний цикл випуску продукції.
На переконання позивача, очевидним є та обставина, що припинення вказаних договорів до закінчення розпочатого ППСВ "Від-Агро" технологічного циклу виготовлення (випуск) сільськогосподарської продукції на орендованих земельних ділянках завдасть суборендарю збитків, які відповідно до статті 28 Закону України "Про оренду землі" необхідно буде відшкодовувати за рахунок боржника, що суперечить принципам санації.
Відповідно до статті 28 Закону України "Про оренду землі" орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі.
Збитками вважаються:
- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;
- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.
Вочевидь, що відшкодування збитків, які ППСВ "Від-Агро" зазнає унаслідок невиконання орендодавцем визначених договором оренди землі умов, суперечить оздоровленню фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що суперечить принципам санації, яка на даному етапі відбувається із боржником.
Крім цього, на недопустимість розірвання договору оренди в односторонньому порядку вказує стаття 31 Закону України "Про оренду землі", згідно з якою договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний лише за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
На переконання позивача, враховуючи вказане стає зрозумілим, що рішення керуючого санацією про відмову від правочинів щодо суборенди земельних ділянок є протиправним, а тому з метою захисту своїх прав позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю №924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів.
В якості нормативного обґрунтування позову позивач посилається на положення частини десятої статті 28 Закону про банкрутство, статей 28, 31 Закону України "Про оренду землі", статей 11, 509, 610, 626, 628, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 173, 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Керуючий санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Ярош В.Ю. у поданих до суду запереченнях на позовну заяву вказує, що нормами Закону про банкрутство не передбачено повноважень і обов`язку арбітражного керуючого виступати відповідачем по окремих позовах при здійсненні ним діяльності в межах справи про банкрутство. На переконання керуючого санацією, всі дії були вчинені ним в межах прав, визначених вищезазначеними нормами з дотриманням всіх обов`язків, визначених статтею 98 вказаного Закону.
Крім того, рішення керуючого санацією № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів, скасування якого ППСВ "Від-Агро" обрано предметом спору, на думку арбітражного керуючого, прийнято у повній відповідності до норм статті 28 Закону про банкрутство. 
Так, арбітражний керуючий зазначає, що ТОВ "ДМС-Дашківці" є орендарем земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Дашковецької сільської ради: 82,8 га згідно Договору оренди з Віньковецькою РДА № 270 від 24.11.2008 та 72,2 га згідно договору оренди № 271 від 24.11.2008. Однак, у ТОВ "ДМС -Дашківці" на зазначені земельні ділянки до відкриття провадження у справі про банкрутство, були укладені Договори суборенди з ППСВ "Від-Агро : б/н від 1.11.2014 на 82,800 га та б/н від 01.11.2014 на 72,2000 га. Ці правочини були довгостроковими (понад один рік), строк - 19 років. По зазначених договорах суборенди право на отримання боржником коштів від ППСВ "Від-Агро" не передбачалося. Зокрема, як в Договорах оренди (п.8), так і в Договорах суборенди (п.9) передбачено однакову орендну плату - 3% від нормативної грошової оцінки. Відповідно, маючи майно, ТОВ "ДМС-Дашківці" не має від нього ніякого прибутку.
На думку Яроша В.Ю., виконання цих правочинів (договорів суборенди) створювало умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, оскільки не дають змоги здійснення самим товариством товарного виробництва з отриманням прибутку.
За таких обставин, Договори суборенди з ППСВ "Від-Агро" смт. Ярмолинці б/н від 01.11.2014 на 82,800 га та б/н від 1.11.2014 на 72,2000 га, які вчинені до відкриття провадження у справі про банкрутство, не виконані, є довгостроковими (понад один рік), їх виконання створювало умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, тому були підстави визначені нормами частини десятої статті 28 Закону про банкрутство для відмови від вищевказаних правочинів.
Окрім того, на переконання арбітражного керуючого, чинним законодавством не передбачено обов`язку узгодження чи попереднього повідомлення суборендаря, як про це зазначає позивач, про прийняте рішення "Про відмову від правочинів", а доводи позивача із наданими матеріалами про можливі збитки позивача ніяким чином не відносяться до предмету спору.
Арбітражний керуючий також вказав, що він не є фізичною особою-підприємцем, а відтак, норми пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо юрисдикції господарських судів про визнання недійсними актів на позов ППСВ "Від-Агро" не можуть бути поширені на зазначений позов.
Зазначені у позові вимоги не є похідними від спору щодо майна, тому на зазначений позов не можуть бути поширені і норми пункту 13 частини першої статті 20 ГПК України. Не поширюються також норми пункту 8 частини першої цієї ж статті Кодексу щодо юрисдикції господарських судів по справах про банкрутство та справах у спорах з майновими вимогами до боржника, оскільки позов поданий не до боржника.
Разом з тим, і норми частини четвертої статті 10 Закону про банкрутство, згідно з якими суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, також не можуть бути поширені на зазначений позов, оскільки відповідачем у позові зазначений не боржник по справі про банкрутство № 924/1190/16.
У зв`язку із викладеним, арбітражний керуючий просив суд закрити провадження за позовом ППСВ "Від-Агро" до керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Яроша В. Ю. про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого №924/1190/16-54 від 27.11.2018, при цьому, у будь-якому випадку у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю. 
31.01.2020, позивач ППСВ "Від-Агро" на підставі статті 46 ГПК України звернувся до суду першої інстанції із заявою № б/н від 10.12.2019 про зміну підстав позову, яка обумовлена тим, що наразі набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), тоді як дії арбітражного керуючого щодо розірвання вказаних договорів суперечать вимогам вказаного Закону про банкрутство та і КУзПБ, адже не спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що як наслідок межує з навмисним доведенням боржника до банкрутства зловживаючи службовим становищем.
Окрім того, за змістом вказаної заяви позивач вказує, що підставою відмови від договорів суборенди було зокрема намір використовувати земельні ділянки ТОВ "ДМС-Дашківці" самостійно з метою відновлення платоспроможності. Натомість, 10.09.2019 було зареєстровано речове право суборенди спірних земельних ділянок за іншою юридичною особою. Підставою виникнення речових прав стали укладені договори суборенди вказаних земельних ділянок з іншим суб`єктом господарювання. Таким чином, арбітражний керуючий не мав на меті здійснювати відновлення платоспроможності боржника шляхом використання вказаних ділянок самим Товариством. 
Таким чином, позивач, - ППСВ "Від-Агро", керуючись нормами статті 46 ГПК України, статті 16 ЦК України, частини дев`ятої статті 50 КУзПБ, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. №924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2017, серед іншого, порушено провадження у справі № 924/1190/16 за заявою Державного публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" (далі - ДПАТ "НАК "Украгролізинг") про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження його майном строком 115 календарних днів; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича.
05.01.2017 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України під № 39087 розміщено оголошення про порушення Господарським судом Хмельницької області справи № 924/1190/16 про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці".
Ухвалою від 15.06.2017 у справі № 924/1190/16 Господарським судом Хмельницької області затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "ДМС-Дашківці" у загальній сумі 11    458    217,90 грн у відповідності до статті 45 Закону про банкрутство.
Постановою Господарського суду Хмельницької області від 30.06.2017, визнано ТОВ "ДМС-Дашківці" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком до 30.09.2017. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича.
Ухвалами Господарського суду Хмельницької області неодноразово продовжував строк ліквідаційної процедури ТОВ "ДМС-Дашківці" та повноваження ліквідатора у справі № 924/1190/16, востаннє - до 30.06.2018.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018, зокрема, клопотання арбітражного керуючого Яроша В.Ю. (вх. № 05-06/471/18 від 05.07.2018) та комітету кредиторів (вх. № 05-22/8838/18 від 25.10.2018) ТОВ "ДМС-Дашківці" про введення процедури санації і зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації ТОВ "ДМС-Дашківці" у справі про банкрутство № 924/1190/16 в порядку застосування статті 28 Закону про банкрутство задоволено. Введено процедуру санації ТОВ "ДМС-Дашківці" строком на 6 (шість) місяців. Призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича.
Згідно з рішенням № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" про відмову від правочинів, арбітражний керуючий Ярош В.Ю., керуючись положеннями статті 28 Закону про банкрутство вирішив: 
- відмовитись від Договорів суборенди, укладених 01.11.2014 між ТОВ "ДМС-Дашківці" та ППСВ "ВІД-АГРО", а саме: Договору суборенди земельної ділянки площею 82,8 га, кадастровий номер 6820682500:03:008:0001, Договору суборенди земельної ділянки площею 72,2 га, кадастровий номер 6820682500:03:009:0095; 
- повідомити ППСВ "ВІД-АГРО" про прийняте рішення; 
- подати це рішення та інші необхідні документи державному реєстратору речових прав для державної реєстрації припинення речових прав суборенди за цими договорами.
Так, приймаючи зазначене рішення про відмову від правочинів, керуючий санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" насамперед виходив з того, що вказані договори (правочини) суборенди є довгостроковими (понад 19 років); за цими договорами не передбачено отримання коштів орендарем і такі суборендар не сплачував; подальше виконання цих правочинів унеможливлює відновлення платоспроможності боржника, оскільки не дає змоги останньому самостійно використовувати ці земельні ділянки з метою отримання прибутку, а відтак керуючий санацією, дійшов до висновку про необхідність та наявність підстав відмовитися від таких правочинів.
Наявний у матеріалах справи (т.1 а.с.7) примірник Договору суборенди земельної ділянки від 01.11.2014 підтверджує, що "Орендар": ТОВ "ДМС-Дашківці" в особі директора Карастоянова Г.П., який діє на підставі Статуту - з одного боку, та "Суборендар" ППСВ "ВІД-АГРО", в особі директора Дзюби В.В., який діє на підставі Статуту - з другого боку, підписали правочин, за яким Орендар надав, а Суборендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (пункт 1 Договору).
Об`єкт суборенди сторони закріпили у розділі 2 Договору, за яким в суборенду передається земельна ділянка загальною площею - 82,8000 га, у тому числі ріллі - 82,8000 га. Кадастровий номер земельної ділянки 6820682500:03:008:0001 (пункт 2 Договору). 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 987 364 грн станом на 08.10.2012 (пункт 5 Договору). 
Договір укладено на 19 (дев`ятнадцять) років (пункт 8 Договору). 
Орендну плату сторони закріпили у розділі 3 Договору, умови використання земельної ділянки - у розділі 4 Договору, умови і строки передачі земельної ділянки в суборенду - в розділі 5 Договору, а умови повернення земельної ділянки - в розділі 6 Договору. Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки сторони передбачили в розділі 7 правочину, інші права та обов`язки сторін - у розділі 8, ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта суборенди чи його частини - в розділі 9, страхування об`єкта оренди - в розділі 10, зміна умов договору і припинення його дії - в розділі 11, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору - в розділі 12, умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права суборенди земельної ділянки сторони обумовили в розділі 13.
У відповідності до Прикінцевих положень цього правочину, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43), тоді як невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень(обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта суборенди.
Договір оренди землі № 270 від 24.11.2008 зареєстрований у Віньковецькому районному відділі "ХРФ ДП Центр ДЗК" за № 040874900614 від 11.12.2008.
На аналогічних умовах ППСВ "ВІД-АГРО" отримало (т.1 а.с.12) в суборенду земельну ділянку загальною площею - 72,2000 га, у тому числі ріллі - 72,2000 га. Кадастровий номер земельної ділянки 6820682500:03:009:0095 (пункт 2 Договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 898 208 грн станом на 08.10.2012 (пункт 5 Договору).
Відповідно до Прикінцевих положень цього правочину, невід`ємною частиною даного договору поряд з іншим є Договір оренди землі № 271 від 24.11.2008, зареєстрований у Віньковецькому районному відділі "ХРФ ДП Центр ДЗК" за №040874900613 від 11.12.2008.
Зазначені обставини позивачем в установленому порядку підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.15,16).
Натомість, керуючим санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" арбітражним керуючим        Ярошем В.Ю. надано копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, датованих 05.12.2018, що підтверджують державну реєстрацію припинення 30.11.2018 іншого речового права - суборенди за Договорами суборенди земельних ділянок між ППСВ "ВІД-АГРО" та ТОВ "ДМС-Дашківці" від 01.11.2014 на підставі рішення про відмову від правочинів від 27.11.2018 (т.1 а.с.113, 114).
Таким чином, вищезазначені обставини щодо прийняття арбітражним керуючим Ярошем В.Ю. рішення № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів стали підставою звернення ППСВ "Від-Агро" до господарського суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 (колегія суддів: Грамчук І.В. - головуючий, Заверуха С.В., Яроцький А.М.) в позові ППСВ "Від-Агро" до Арбітражного керуючого- керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Яроша В.Ю. про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів відмовлено.
За висновками місцевого суду, аналізуючи зміст укладених боржником Договорів суборенди від 01.11.2014 між ТОВ "ДМС-Дашківці" та ППСВ "ВІД-АГРО" вбачається наявність усіх необхідних елементів з існуванням яких частиною десятою статті 28 Закону про банкрутство передбачено право керуючого санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково.
Зокрема, відповідні Договори суборенди земельних ділянок від 01.11.2014 укладено на дев`ятнадцять років, а виконання товариством безоплатних правочинів створюють умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, у зв`язку із чим господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ППСВ "ВІД-АГРО".
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 (колегія суддів: Крейбух О.Г. - головуючий, Юрчук М.І., Тимошенко О.М.) апеляційну скаргу ППСВ "ВІД-АГРО" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 у справі №924/1190/16 залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні погодився з позицією суду першої інстанції, що, в даному випадку, керуючий санацією скористався правом на односторонню відмову від договорів, передбаченим спеціальною нормою Закону про банкрутство, при чому відповідне рішення прийняте ним в межах визначеного законом строку та за наявності правових підстав.
Також, колегія суддів відхилила доводи апеляційної скарги про неподання керуючим санацією до господарського суду плану санації, звіту керуючого санацією, оскільки оскаржувати дії (бездіяльність) керуючого санацією мають право учасники справи про банкрутство № 924/1190/16, до яких ППСВ "ВІД-АГРО" не відноситься.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ППСВ "ВІД-АГРО" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 924/1190/16.
Посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, скаржник просить суд їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними та скасувати рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. №924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів. 
У якості підстави касаційного оскарження судового рішення у цій справі скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання про застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме положень частини 10 статті 28 Закону про банкрутство та положень статті 31 Закону України "Про оренду землі".
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу арбітражний керуючий Ярош В.Ю. просить Суд відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити в силі.
РОЗГЛЯД КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ     
Касаційне провадження
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи 
№ 924/1190/16 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий),            Пєсков В.Г., Банасько О.О., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 07.07.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 27.07.2020 касаційну скаргу ППСВ "Від-Агро" залишено без руху. Надано скаржнику строк для усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 21.09.2020, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ППСВ "Від-Агро" на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №924/1190/16; призначено до розгляду на 07.10.2020 о 11:15.
Ухвалою Верховного Суду від 07.10.2020 задоволено клопотання Державного ПАТ "НАК "Украгролізинг" про відкладення розгляду справи № 924/1190/16; відкладено розгляд касаційної скарги на 11.11.2020 о 14:20 год.
У зв`язку з перебуванням судді Банаська О.О. на лікарняному, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/1190/16 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий), Пєсков В.Г., Ткаченко Н.Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.11.2020.
У судове засідання 11.11.2020 з`явилися представник Державного ПАТ "НАК "Украгролізинг" - Опенько Д.А. та арбітражний керуючий Ярош В.Ю., які надали пояснення у справі. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. 
11.11.2020 до суду касаційної інстанції від представника скаржника, - ППСВ "Від-Агро", надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В той же час, судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Враховуючи, що розгляд справи уже відкладався, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання та можливість розгляду справи за відсутності заявника касаційної скарги чи його представника.
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до статті 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права
Переглянувши у касаційному порядку оскаржувані судові рішення на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
Предметом даного спору є вимога ППСВ "Від-Агро" до арбітражного керуючого - керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Яроша В.Ю. про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого про відмову від правочинів оренди землі.
Відповідно до частин першої, третьої статті 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно частини шостої статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених        Законом про банкрутство.
21.10.2019 вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.
Водночас, абзацом 1 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ унормовано, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Оскільки провадження у справі № 924/1190/16 про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці" на день введення в дію КУзПБ знаходилось на стадії санації, тому розгляд даної справи здійснюється відповідно до положень Закону про банкрутство (в редакції, чинній з 19.01.2013).
На переконання колегії суддів, даний спір, в порядку частини четвертої статті 10 Закону про банкрутство, підлягає розгляду у справі про банкрутство у вигляді відокремленого провадження із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, передбаченого ГПК України з урахуванням вимог частини шостої статті 12 цього Кодексу, тобто особливостей процедури банкрутства.
Особливості процедури банкрутства, в даному випадку, полягають у тому, що оскаржене рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. приймалося ним як керуючим санації боржника у справі про банкрутство, який виконував свої обов`язки відповідно до вимог Закону про банкрутство.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного процесуального висновку, що спір про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів підлягає розгляду в межах провадження у справі №924/1190/16 про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці".
Також, суд апеляційної інстанції доречно врахував щодо цього правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, висвітлену у постанові від 04.12.2019 у справі №916/1915/16, щодо концентрації відповідних спорів у межах справи про банкрутство. 
Як зазначалось вище, до спірних правовідносин у справі застосовуються положення Закону про банкрутство.
Під санацією згідно з частиною першою статті 28 Закону про банкрутство (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.
Згідно частини другої статті 28 Закону про банкрутство, керуючий санацією боржника призначається господарським судом у порядку, встановленому цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом. Керуючий санацією - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення процедури санації боржника.
Відповідно до абзацу 1 частини десятої статті 28 Закону про банкрутство, керуючий санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо: виконання правочину (договору) завдає збитків боржнику; правочин (договір) є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання правочину (договору) створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника. 
Частиною 3 статті  651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За приписами абзацу 2 частини десятої статті 28 Закону про банкрутство,         сторона правочину (договору) щодо якого прийнято рішення керуючого санацією про відмову від його виконання, має право в тридцяти денний строк з дня прийняття рішення керуючим санацією вимагати в установленому порядку відшкодування збитків, які виникли через відмову від виконання договору, в провадженні у справі про банкрутство.
При цьому, відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
З матеріалів справи вбачається, ухвалою місцевого господарського суду від 26.10.2018, серед іншого, введено процедуру санації ТОВ "ДМС-Дашківці, керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, керуючим санацією у відповідності до приписів абзацу 1 частини десятої статті 28 Закону про банкрутство (в межах тримісячного строку з дня прийняття судом рішення про санацію) 27.11.2018 було прийнято рішення про відмову від Договору суборенди земельної ділянки площею 82,8 га, кадастровий номер 6820682500:03:008:0001 та Договору суборенди земельної ділянки площею 72,2 га, кадастровий номер 6820682500:03:009:0095 укладених 01.11.2014 із ППСВ "ВІД-АГРО", про що останнього було повідомлено в письмовій формі.
Дослідивши зміст укладених боржником Договорів суборенди від 01.11.2014 між ТОВ "ДМС-Дашківці" та ППСВ "ВІД-АГРО", суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність усіх необхідних умов, з існуванням яких частиною десятою статті 28 Закону про банкрутство передбачено право керуючого санацією у визначений строк відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, оскільки:
-          умови Договорів суборенди земельних ділянок від 01.11.2014 (п.9) передбачають внесення орендної плати Суборендарем у грошовій формі з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки на бюджетний рахунок Дашковецької сільської ради, а не орендаря ТОВ "ДМС-Дашківці", що підтверджує завдання боржнику збитків у вигляді упущеної вигоди через неотримання ним плати за користування переданої в суборенду землі, тобто доходів, які товариство могло б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене;
-          Договори суборенди земельних ділянок від 01.11.2014 укладено на дев`ятнадцять років(п.8), що фактично підтверджує їхній довгостроковий характер (укладення їх на строк понад один рік), за обставин, відсутності права боржника на отримання грошових коштів від Суборендаря (безоплатний правочин), що може лише свідчити про наявність умов, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника
Крім того, враховуючи відсутність перспективи отримання боржником доходу за Договорами суборенди, а ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта суборенди чи його частини у будь-якому разі несе ТОВ "ДМС-Дашківці" (п.32), за умови фактичного намагання відновлення господарської діяльності боржника у процедурі банкрутства підприємства на стадії санації, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що подальше існування договірних правовідносин на умовах, визначених спірними Договорами, є збитковим для ТОВ "ДМС-Дашківці".
Також, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що технологічний цикл із випуску суборендарем продукції був розпочатий, що спростовує доводи скаржника в цій частині.
Враховуючи наведене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками цих судів про наявність правових підстав для прийняття керуючим санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" рішення про відмову від Договорів суборенди.
Доводи скаржника щодо того, що керуючий санацією у розумінні частини десятої статті 28 Закону про банкрутство має право відмовитися від договору (правочину) боржника, але не від зобов`язань, які до моменту відмови виникли на його підставі, у даному випадку, є недоречними. Такий висновок, як вірно зазначено судом першої інстанції, зроблений позивачем внаслідок помилкового застосування до правовідносин суборенди позиції Верховного Суду України щодо неможливості відмови керуючого санацією від кредитних зобов`язань (постанова від 26.08.2014 у справі № 3-37гс14).
Таким чином, за своєю правовою природою відмова керуючого санацією від договорів не пов`язана з порушенням зобов`язання боржника і може мати місце виключно за наявності спеціальних підстав, встановлених частиною десятою статті 28 Закону про банкрутство.
При цьому, враховуючи несприятливі наслідки відмови від договору для контрагента боржника, в абзаці 2 частини десятої статті 28 Закону про банкрутство закріплено правовий механізм захисту прав сторони договору, щодо якого керуючим санацією прийнято рішення про відмову від його виконання..
Щодо доводів скаржника про наявність колізії в нормах матеріального права, зокрема статті 31 Закону України "Про оренду землі" та частини десятої статті 28 Закону про банкрутство, колегія суддів зазначає наступне.
Виходячи із загальних принципів права, Суд констатує, що норма спеціальна має перевагу над нормою загальною. 
Договір суборенди земельної ділянки є договором, укладеним відповідно до вимог Закону України "Про оренду землі", при чому спеціальною нормою статті 31 цього Закону передбачено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається.
Разом з тим, системний аналіз норм законодавства про банкрутство дає підстави вважати, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство боржник перебуває у спеціальному статусі, відтак, певні процедурні та процесуальні дії мають відбуватись відповідно до норм Закону про банкрутство.
В даному випадку, керуючий санацією скористався правом на односторонню відмову від договорів, передбаченим також спеціальною нормою        статті 28 Закону про банкрутство. 
Варто зазначити, що норми частини десятої статті 28 Закону про банкрутство, як випливає з даної справи, регулюють правовідносини оренди землі лише  опосередковано в окремих випадках, зокрема через передбачене цими нормами право керуючого санацією на односторонню відмову від договорів, зокрема, оренди землі.
Натомість, Закон України "Про оренду землі" є спеціальним законом, що регулює весь спектр правовідносин оренди землі.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що стаття 31 Закону України "Про оренду землі" є загальною нормою по відношенню до частини десятої статті 28 Закону про банкрутство, оскільки застосовується до більш широкого кола правовідносин.
Колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій вірно визначено принцип урегулювання колізії правових норм одного рівня, оскільки, в даному випадку, норма частини десятої статті 28 Закону про банкрутство є спеціальною по відношенню до норм Закону України "Про оренду землі", а тому має пріоритет у застосуванні. 
Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, суд касаційної інстанції вважає правомірними висновки щодо відмови у задоволені позову про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 про відмову від правочинів, оскільки відповідне рішення прийняте ним в межах визначеного законом строку та за наявності правових підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції в своїх рішеннях вірно зазначено про право позивача вимагати в установленому порядку відшкодування збитків, які виникли через відмову від виконання договорів, правовий механізм чого визначено абзацом 2 частини десятої статті 28 Закону про банкрутство.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо безпідставності доводів скаржника про неподання керуючим санацією до господарського суду плану санації, звіту керуючого санацією, оскільки оскаржувати дії (бездіяльність) керуючого санацією мають право учасники справи про банкрутство № 924/1190/16, до яких ППСВ "Від-Агро" не відноситься.
Посилання скаржника на правову позицію Вищого господарського суду України є необґрунтованими, оскільки        згідно з нормами чинного ГПК України висновки Вищого господарського суду України не є обов`язковими для врахування при застосуванні судами норм права.
Аргументи ППСВ "Від-Агро" щодо висновку судів попередніх інстанцій про безоплатність договорів суборенди землі спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень. 
Інші доводи касаційної скарги про порушення норм процесуального права Суд також визнає необґрунтованими та такими, що зводяться до спонукання суду касаційної інстанції здійснити переоцінку наявних в матеріалах справи письмових доказів, що у розумінні статті 300 ГПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
У контексті вказаної практики Верховний Суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.
Враховуючи вищезазначене, доводи скаржника спростовуються викладеними обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм  права та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, що в силу положень статті 300 ГПК виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції, в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційна скарга ППСВ "Від-Агро" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 - залишенню без змін.
Судові витрати
Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №924/1190/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          суддя                                                                                    К.М. Огороднік 
Cудді                                                                                                       В.Г. Пєсков
                                                                                                                   Н.Г. Ткаченко