ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 жовтня 2020 року           справа №200/4377/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року  у справі  № 200/4377/20-а (головуючий І інстанції Льговська Ю.М., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області)   за позовом   Головного управління ДПС у Запорізькій області   до   Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»   про   зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС у Запорізькій області, позивач) звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»  (далі – ПАТ «Азовський машинобудівний завод», відповідач) про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача, зобов`язання відповідача допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (а.с. 1-2).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року  позов задоволений частково: 
- зупинено видаткові операції на рахунках ПАТ «Азовський машинобудівний завод» (код ЄДРПОУ: 32954671, місцезнаходження: вул. Мурзи, буд. 16, кв. 6, смт. Мангуш, Мангушський район Донецької області, 87400) у банках (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу) - до дня складення податковим керуючим акта опису майна платника податків у податкову заставу, або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, але строком не більше ніж на 1 місяць;
- зобов`язано ПАТ «Азовський машинобудівний завод» (код ЄДРПОУ: 32954671, місцезнаходження: вул. Мурзи, буд. 16, кв. 6, смт. Мангуш, Мангушський район Донецької області, 87400) допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу;
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 91-93).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими – суд помилково встановив, що вимога про надання документів підписана податковим керуючим, а не керівником контролюючого органу; ненадання оцінки доводам відповідача, що запит позивача про надання документів є незрозумілим щодо якого майна необхідно надати документи; порушення норм процесуального права в частині початку перебігу строку звернення до суду з цим позовом. Апелянт вважає, що початком строку звернення до суду є дата, коли сплив строк на виконання відповідачем вимоги надати документи, тобто 08.11.2019 року. Крім того,  на дату ухвалення рішення судом у цій справі перестали існувати підстави для звернення з цим позовом, у зв`язку з наданням відповідачем необхідних документів позивачу.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи. 
Приватне акціонерне товариство «Азовський машинобудівний завод» перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області як платник податків за неосновним місцем обліку з 16 січня 2014 року (а.с. 37-38).
8 липня 2014 року позивачем направлена, а 16 серпня 2014 року відповідачем отримана податкова вимога № 834-25 від 1 липня 2014 року про сплату боргу в сумі 31174,12 грн. (а.с. 39).
За довідкою Головного управління ДПС у Запорізькій області, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків, податковими деклараціями з орендної плати за землю, податковими повідомленнями-рішеннями про застосування фінансових (штрафних) санкцій, станом на 27 лютого 2020 року позивач має узгоджений податковий борг з орендної плати юридичних осіб у розмірі 2 555 632, 81 грн.
17 жовтня 2019 року уповноваженою особою ГУ ДПС у Запорізькій області – начальником Бердянського управління Федоровою О.  направлено позивачу запит про необхідність надати документи для опису майна щодо зміни предмета податкової застави (а.с. 19).
14 січня 2020 року відповідачем у листі № 04 запропоновано 4 одиниці обладнання для податкової застави (а.с. 20).
25 лютого 2020 року податковим керуючим складено акт № 1 про відмову платника податків у здійсненні опису майна у податкову заставу та/або не надав документи, необхідні для такого опису (а.с. 21).
25 лютого 2020 року податковим керуючим складено акт № 1 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, який мотивовано тим, що 14 січня 2020 року відповідачем у листі № 04 запропоновано 4 одиниці обладнання для податкової застави, але не надано жодного підтвердження права власності на майно, перебування на балансі підприємства (а.с. 22).
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.
Аналогічні положення передбачені абзацами 1, 2 пункту 4 Розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року № 586 (далі Порядок № 586).
Крім того, абзацами 3-6 пункту 4 Розділу ІІ Порядку № 586 визначено, що зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня: складення акта опису майна податковим керуючим; складення акта про відсутність майна у платника податків, що може бути описано у податкову заставу; погашення податкового боргу в повному обсязі.
Згідно з пунктом 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.
Апелянт посилається на невідповідність запиту від 17.10.2019 року вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України (відсутність печатки), що є підставою для звільнення платника податків від обов`язку надавати відповідь на такий запит відповідно до абзацу 20 пункту 73.3 статті 73 ПК України.
Згідно абз. 1-5 пункту 73.3 статті 73 ПК України  контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
За приписами абзацу 20 пункту 73.3 статті 73 ПК України у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Суд першої інстанції, дослідивши запит від 17 жовтня 2019 року встановив, що він підписаний податковим керуючим, а не керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, а тому не повинен містити такого реквізиту як печатка контролюючого органу, що виключає можливість застосування абзацу 20 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
Апеляційний суд вважає такі доводи суду першої інстанції помилковими, з огляду на таке.
Зі змісту наявного в матеріалах справи запиту від 17.10.2019 року про надання відповідачем документів, необхідних для опису майна щодо заміни предмету податкової застави, встановлено, що він підписаний уповноваженою особою ГУ ДПС у Запорізькій області – начальником Бердянського управління Федоровою О. При цьому, зазначений запит не містить обов`язкового реквізиту, визначеного п. 73.3.3 ст. 73 ПК України – печатки контролюючого органу (а.с. 19,32). 
Таким чином, позивачем порушені вимоги п.73.3 статті 73 ПК України, оскільки в запиті,  підписаному керівником контролюючого органу, відсутня  печатка контролюючого органу. 
За таких обставин підприємство не зобов`язано надавати відповідь на такий запит, оскільки в останньому відсутній обов`язковий реквізит - печатка контролюючого органу. 
Порушення процедури складення запиту дає підстави для висновку про передчасність звернення податкового органу до суду з цим позовом.
Апеляційний судом враховані правові висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 812/1681/16.
Щодо доводів апелянта про недотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до абз. 1 п. 73.3.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Згідно абз. 18 п. 73.3.3. ст. 73 ПК України Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Апеляційний суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом – це дата отримання податковим органом листа відповідача.
Лист відповідача № 4 від 14 січня 2020 року отримано позивачем 22 січня 2020 року, з позовом до суду позивач звернувся 22 квітня 2020 року, тобто в межах трьохмісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 3 статті 122 КАС України.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи задоволення апеляційної скарги, за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь відповідача підлягають стягненню всі судові витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 3153 грн.
Керуючись ст. ст. 250, 311,  315, 317, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»   – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року  у справі  № 200/4377/20-а за позовом   Головного управління ДПС у Запорізькій області   до   Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»   про   зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволені позову Головного управління ДПС у Запорізькій області   до   Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»   про   зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області  на користь Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»   судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3153 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три гривні 00 копійок).
Повний текст постанови складений 13 жовтня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              А.А. Блохін

                                                                                                                     Г.М. Міронова