ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6841/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
секретар судового засідання Лащенко Р.В. 
за участі позивача ОСОБА_1 
представника позивача Обозного А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 16.07.2020 р. (суддя Єфанова О.В.)  в справі № 160/6841/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – голова Соборної районної у м. Дніпрі ради Тімарєв Артем Сергійович, про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 23.06.2020 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – голова Соборної районної у м. Дніпрі ради Тімарєв Артем Сергійович, про визнання протиправним та скасування розпорядження  голови Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 22-с від 21.03.2012 р. про звільнення з посади головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого комітету ради за угодою сторін, поновлення на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення та взаємодії з правоохоронними органами виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради з 21.03.2012 р., зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.03.2012 р. по дату фактичного поновлення на посаді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 р. позовна заява повернута позивачеві.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права,  направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.  Вказує на неврахування судом першої інстанції змісту правовідносин,  підстав звільнення, а саме пов`язаність звільнення із кримінальної справою, яка закрита за реабілітуючих обставин, тривалістю порушення його прав.
В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Представник відповідача та третя особа до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного перегляд справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності зазначених осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України, а зазначені позивачем в обґрунтування причин пропуску такого строку обставини є неповажними.
Суд визнає такий висновок передчасним, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що розпорядженням  голови Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 22-с від 21.03.2012 р. ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого комітету ради за угодою сторін.
З цим позовом про скасування розпорядження про звільнення з посади публічної служби позивач звернувся до суду 23.06.2020 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р. позов залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, щодо необхідності подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду.
Ухвала отримана позивачем 03.07.2020 р. (а.с. 25).
15.07.2020 р. позивачем подана до суду першої інстанції заява про поновлення строку звернення до суду.
Частиною 1  статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 5 статті 122 КАС встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України  позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених  частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що повернення позовної заяви  у зв`язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні  обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з`ясування причин пропуску цього строку.
Позивачем не заперечується, що про звільнення за угодою сторін оспореним розпорядженням йому стало відомо безпосередньо після видання цього розпорядження, тобто у березні 2012 р.
Отже, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, відповідно, саме з цього часу повинен обчислюватися місячний строк звернення до суду, встановлений частиною 5 статті 122  КАС України.
Разом з тим, судом першої інстанції не надана належна правова оцінка доводам позивача, поскладеним в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду.
Так, в обґрунтування  поважності  причин пропуску строку звернення до суду позивач послався на пов`язаність звільнення спірним розпорядженням із кримінальним провадженням, яке закрите за реабілітуючих обставин, тривалістю порушення його прав.
Суд першої інстанції зробив передчасний висновок, без дослідження будь-яких фактичних обставин, на які позивач посилається, стосовно не пов`язаності звільнення позивача у 2012 році з посади із кримінальним провадженням, яке тривало з 2011 року по 2020 рік.
Судом першої інстанції не перевірено в цьому контексті доводи позивача, що до подання заяви про звільнення за угодою сторін його фактично було примушено внаслідок вчинення тиску з боку посадовців прокуратури на колишню голову районної ради, а також не враховано факту відкриття кримінальних проваджень відносно таких посадовців прокуратури.  
Відтак, суд визнає передчасним висновок суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку  звернення до суду.
З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неповне з`ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 312, 315,   320, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 16.07.2020 р. в справі № 160/6841/20  задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 16.07.2020 р.  в справі № 160/6841/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – голова Соборної районної у м. Дніпрі ради Тімарєв Артем Сергійович, про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу  скасувати.
Направити справу № 160/6841/20 до суду першої інстанції  для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 02.11.2020 р. та касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 03.11.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко