УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року                                                                                                 
м. Київ
справа № 712/10247/18
провадження № 51-4615км20  
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання          ОСОБА_4 , 
прокурора                                              ОСОБА_5 ,
захисника                                                 ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора 
ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2020 року щодо 
ОСОБА_8  
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя 
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
кримінальне провадження щодо якого за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України (далі — КК), закрито 
з реабілітуючих підстав.
Зміст судових рішень  
За вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2019 року 
ОСОБА_8  визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК, 
та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 грн, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій за спеціальними повноваженнями в органах державної влади та місцевого самоврядування, на строк 1 рік. 
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення 
за таких обставин.
ОСОБА_8 , працюючи на посаді слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, суб`єктом декларування та суб`єктом, відповідальним за скоєння корупційних правопорушень, достовірно знаючи про обов`язок подавати щорічну декларацію, не подав її до 01 травня 2017 року шляхом заповнення на офіційному веб сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Крім того, він, будучи звільнений зі служби в поліції згідно з наказом ГУНП 
в Черкаській області від 01 березня 2018 року № 571 за вчинення дисциплінарного проступку, тобто припиняючи діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, і будучи суб`єктом декларування, діючи умисно, маючи реальну та об`єктивну можливість, свідомо проігнорував чинні законодавчі норми із запобігання корупції, усупереч вимогам абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не подав зазначеної декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням, з 01 січня по 01 березня 2018 року, у передбачений законом строк.
Дії ОСОБА_8 орган досудового розслідування кваліфікував за ст. 366-1 КК, 
як умисне неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Черкаський апеляційний суд ухвалою від 22 червня 2020 року апеляційну 
скаргу прокурора залишив без задоволення, а апеляційну скаргу захисника 
ОСОБА_6 задовольнив повністю, вирок місцевого суду скасував, а кримінальне провадження закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 події злочину.
Вимоги особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось 
у необґрунтованому визнанні не винуватим ОСОБА_8 , та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Окрім цього, від захисника ОСОБА_9 в інтересах виправданого ОСОБА_8 до суду касаційної інстанції надійшли заперечення, в яких він просить рішення суду апеляційної інстанції залишити без зміни. Вважає, що це рішення є обґрунтованим та належно вмотивованим, а касаційна скарга прокурора не містить доводів, які вказують на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанцій під час ухвалення рішення. 
Мотиви Суду 
Під час касаційного розгляду суд поставив на обговорення питання про закриття касаційного провадження у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020, за яким ст. 366-1 КК визнано неконституційною.
Заслухавши позицію прокурора та захисника, які вважали, що касаційне провадження підлягає закриттю, вивчивши матеріали кримінального провадження, доводи, викладені в касаційній скарзі та заперечення захисника, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою представника публічного обвинувачення підлягає закриттю на таких підставах. 
Органом досудового розслідування  ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 КК кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 
у справі № 1-24/2020 (393/20) визнано такою, що не відповідає Конституції України 
(є неконституційною) ст. 366-1 КК.
Таким чином, кримінальне правопорушення за ст. 366-1 КК, у вчиненні якого обвинувачувався  ОСОБА_8 та був виправданий у зв`язку з відсутністю в його діянні події злочину, на даний час декриміналізоване.
Відповідно до ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з декриміналізацією діяння, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Таким чином, закон не передбачає скасування судового рішення з підстав передбачених ст. 284 КПК у випадку визнання особи не винуватою.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що подальший розгляд касаційної скарги прокурора є неможливим, оскільки відсутня потреба 
в продовженні касаційного розгляду кримінального провадження з метою реабілітації засудженого або захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому воно підлягає закриттю.
Керуючись статтями 369, 434, 441 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                             ОСОБА_3