Ухвала
 
26 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 636/3448/19
провадження № 61-17339ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова на рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 
2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова, третя 
особа - Міністерство оборони України, про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова (далі - КЕВ міста Харкова), третя особа - Міністерство оборони України, в якому просив зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення сім`ї постійним житлом.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22 серпня 
2019 року цивільну справу № 636/3448/19 передано за підсудністю до Київського районного суду міста Харкова.
Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2020 року (у складі судді Чередник В. Є.) позов  ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано КЕВ міста Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом.
Постановою Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року 
(у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Кругової С. С., Мамінової О. В.) рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2020 року залишено без змін.
20 листопада 2020 року КЕВ міста Харкова звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 07 жовтня 2020 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову 
у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та 
у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій даній справі є вимоги про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язання подати клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла однокімнатної квартири.
Як вбачається з резолютивної частини постанови Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином 
(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Отже, справа є незначної складності, тому є малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова на рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова, третя особа - Міністерство оборони України, про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
В. С. Висоцька
І. В. Литвиненко