УХВАЛА 
 
02 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/26114/17
провадження № 61-15529ск20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 як особи, яка не брала участі у справі, на постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Олег Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Криворучко Віктор Петрович, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазаренко Лідія Євгенівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду 
м. Києва з позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О. І., зареєстрований в реєстрі 
за № 459.
 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 
2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О. І., зареєстрований в реєстрі за № 459.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року скасовано 
та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду 
від 23 жовтня 2019 року у вищевказаній справі.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 27 жовтня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга 
на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, та щодо якої суд в оскаржуваному рішенні вирішив питання про її права, свободи, інтереси 
та (або) обов`язки (на думку заявника), заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року вона не отримувала. Вважає, 
що пропущення строку на касаційне оскарження у зв`язку з тим, що вона 
не приймала участі у судовому розгляді, а також внаслідок важкої хвороби 
її та її сина, та смерті її матері ОСОБА_5 , і не зупинення Київським апеляційним судом апеляційного перегляду до вступу у справу правонаступника, є поважною причиною для його поновлення.
 
Наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання 
їх поважними, оскільки нею в касаційній скарзі чітко не зазначено коли саме вона дізналася про існування оскаржуваного судового рішення, а також не додано належних доказів отримання (ознайомлення) з оскаржуваним судовим рішенням. Отже зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження 
не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження 
на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження 
є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження 
з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.
 
Керуючись статтею 393 ЦПК України, 

 
УХВАЛИВ:
 
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 як особи, яка 
не брала участі у справі, на постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 грудня 2020 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                           С. Ю. Бурлаков