ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року  
м. Харків
Справа № 610/1793/20
Провадження № 22-ц/818/4894/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С.,
суддів  Тичкової О.Ю., Пилипчук Н.П.,
секретаря Каплоух Н.Б.
Учасники справи:
Позивач -  ОСОБА_1 ,
Відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 14 серпня 2020 року, суддя Феленко Ю.А.,
в с т а н о в и в :
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить стягнути з останнього матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок кримінального правопорушення, у розмірі 32 080,14 грн.

Ухвалою від 31 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для: викладення обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а саме переліку знищеного або пошкодженого майна, його вартості; зазначення доказів, що підтверджують факт знищення або пошкодження майна; надання копій документів, долучених до позовної заяви, належної якості.
Для усунення вказаних в ухвалі недоліків позивачу було надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали. 
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було отримано позивачем 04.08.2020 року. 
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 14 серпня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що вона є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, просила ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 14 серпня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанціі.
В доводах апеляційної скарги зазначала, що нею при подачі позову було викладено обставини, за яких завдано майнової шкоди, також надано вирок, де вона зазначена потерпілою та надано докази вартості пошкодженого майна. Вважає, що відсутність доказів в матеріалах справи щодо обставин, якими обґрунтовано позов, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог при ухваленні судового рішення, а не є підставою для залишення позовної заяви без руху.
В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не виконано вимоги ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 14 серпня 2020 року.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що недоліків, зазначених в ухвалі про залишення заяви без руху, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, позивачем не усунуто.
Проте, погодитися з висновками суду неможливо.
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.
Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно положень ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
В даному випадку, залишаючи без руху позовну заяву, судом зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач.
Усі наявні у позивача докази мають бути подані разом з позовною заявою (ч.2 ст.83, ч.5 ст .177 ЦПК України).
Разом з тим, ненадання відповідних доказів не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви позивачу, оскільки останній звернувся до суду за захистом своїх прав та надав відповідні документи, які вважав за потрібне для підтвердження своїх вимог.
Оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності суд має надати в нарадчій кімнаті та в залежності від цього вирішити спір.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь - якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Крім того, колегія суддів наголошує, що ЦПК України встановлює обов`язок позивача зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують вказані обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а на суд покладає обов`язок безпосередньо дослідити докази під час розгляду справи, однак, не надає суду право на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі вирішувати питання щодо належності та допустимості цих доказів.
Згідно з п.2  Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.7  Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів залишати заяву без руху та повертати заявнику.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
За наведених обставин суд помилково залишив заяву без руху, а в подальшому - визнав її неподаною.
Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та на підставі ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - задовольнити.
Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 14 серпня 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді       О.Ю. Тичкова

Н.П.Пилипчук