33/804/646/20 
                                                                                263/13453/20

П О С Т А Н О В  А
                                                      І м е н е м    У к р а ї н и 

    10 грудня  2020 року                                                                                               м. Маріуполь
                               м. Маріуполь
        Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши апеляційну скаргу   захисника Коваленко К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  13 листопада  2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі  10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

                                                                 ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

  Згідно постанови судді, 16.08.2020 р. о 23-10 год. в Донецькій області, м. Маріуполь на блокпосту № ЗС008, по Запорізькому шосе водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21120, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя, від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager Alcotest», відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Постановою судді  Жовтневого районного  суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       В апеляційній скарзі захисник  Коваленко К.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ОСОБА_1 не отримував від суду ні повісток про розгляд справи, ні копії постанови судді. Про винесену постанову  дізнався  з сайту «Судова влада» після 16.11.2020 року.
Зазначає, що жодних повідомлень про розгляд справи з суду  ОСОБА_1 не надходило,  справа розглядалася  в порушення вимог ст 268  КУпАП за його відсутністю, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу ОСОБА_1   до правосуддя.
Вважає, що суд помилково зазначив в своїй постанові про наявність в діях ОСОБА_1 та його захисника спроб,  спрямованих на затягування справи та ухилення від покарання, оскільки справа була повернена з Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області до УПП в Донецькій області через порушення правил   підсудності, а  звідки направлена до Жовтневого районного суду м. Маріуполя де здійснювався її судовий розгляд.  Захисник  Коваленко К.О.  зазаначає, що була ознайомлена з матеріалами провадження і  Іллічівському райсуді  м. Маріуполя, але  справу, яка надійшла  до Жовтневого райсуду  м. Маріуполя  з  до УПП в Донецькій області 04.11.20 року  вважає  іншою справою, яка може містити інші матерали, з якими  вона як захисник не  знайома. 
Вважає, що  справа щодо ОСОБА_1   про адмінправопрушення  розглянута судом формально, з прерогативою  вини  ОСОБА_1 з метою його покарати за вчинення правопорушення, якого він не скоював, справа розглянута  судом   однобічно,  без встановлення всіх обставин  провадження.  У підсумку, захисник  вважає, що   ОСОБА_1 , був позбавлений  можливості реалізувати в суді   свої права, передбачені ст  268  КУпАП, давати пояснення, покази, надавати докази, заявляти клопотання , користуватися правовою допомогою, що є порушенням  не тільки процесуального закону,  а  і вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін та  правових висновків  ЄСПЛ.  Посилається на рішення  «Гурепка проти України» від 08.07.10 року, «Лучанінова  проти України»  від 09.09.11 року,  «Кобець  проти України» від  14.02.08 р. в частині  доказування вини «поза розумним сумнівом».          
  Мотиви суду
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Особа, яка притягається до адміністравтиної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Коваленко К.О. до  апеляційного  суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від захисника  надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник  Коваленко  К.О. під час розгляду  провадження про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції  присутні не були, даних про отримання копії  винесеної  судом постанови матеріали справи не містять, вважаю, що  десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови судді, передбачений ст.  294 КУпАП  підлягає поновленню  з  підстав, наведених захисником в апеляційній скарзі. 
Доводів апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя у зв`язку з розглядом справи без його участі  суд вважає  неспроможними з огляду на наступне.
Ст. 38 ч.2 КУпАП, регламентовані строки накладення адміністративного стягнення  по справах про адміністративні  правопорушення, цією нормою  КУпАП  передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Згідно приписів ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Переглядаючи  судове рішення в апеляційному порядку, суд також виходить з того, що категорія справ  про адміністративні правопорушення,  передбачені  ст.130 КУпАП  не передбачає  обов`язкової участі особи  під час судового розгляду провадження  без будь - якого винятку, як це передбачено  для інших категорій адміністративних правопорушень, визначених   в  ч.2 ст.268 КУпАП. В частині  вирішення  питання  про   участь особи  під час судового розгляду   у межах приписів, передбачених ст. 268 КУпАП,  суду слід  зважувати  на скорочений  п`ятнадцятиденний  строк  судового розгляду  проваджень  про адміністративні  правопорушення, визначений  ст.277  КУпАП, а  також на положення ст. 38  КУпАП,  яким регламентований  скорочений строк накладення адміністративного стягнення на осіб,  сплив якого  фактично  унеможливлює  накладення  на  винну особу   адміністративного  стягнення  та нівелює  завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначені в ст.1  КУпАП  по охороні  прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням,  сумлінного виконання  своїх обов`язків громадянами України, відповідальності перед суспільством.                  
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що подія за участю ОСОБА_1 відбувалася 16 серпня 2020 року, про існування протоколу останній був обізнаний,  від пояснень у протоколі  він відмовився, був повідомлений  працівниками поліції, що склали протокол щодо нього про його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції  України.  Отже  з дня вчинення правопорушення до моменту винесення рішення по справі минуло майже три місяці, що  об`єктивно  давало  змогу  стороні  захисту  прослідкувати  за  рухом  цього провадження в суді, зважаючи загальну доступність для громадян існування  офіційного  сайту «Судова влада України».    
Крім того, напередодні розгляду справи в суді, а саме 12 листопада 2020 року на адресу суду надійшло клопотання захисника Коваленко К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про  те, що вона дізналася  про призначення   судового засідання в Жовтневому райсуді м. Маріуполя  13.11.20 року  о 08.00  годині  з офіційного  сайту «Судова влада України».  Захисник  додатково  надав клопотання  про  витребування  певних доказів – акту медичного огляду з наркодиспансеру м. Маріуполя, копію Інструкції  з експлуатації  на технічний прилад алкотест, яким проводився огляд ОСОБА_1   на стан сп`яніння, нормативний акт,  яким в Україні  дозволено використання  алкотесту.  
Всі наведені обставини, на думку суду, безумовно свідчить про обізнаність захисника  Коваленко К.О. та ОСОБА_1 про розгляд справи  Жовтневим райсудом  м. Маріуполя саме 13 листопада 2020 року, ніяких  клопотань стороною  захисту  з приводу  відкладення розгляду провадження  13.11.20 року,  поважності  причин  не явки  до суду  захисника та ОСОБА_1 , які б об`єктивно  обумовлювали   відкладення судового  розгляду,  бажання  надати свідчення  суду  особисто ОСОБА_1 , висловити заперечення  проти обставин,  викладених    в протоколі про адміністративне правопорушення   та  їх  обґрунтування,  бажання   особи, яка притягається до адміністративної відповідальності   висловити  свою думку  з приводу  підстав  для витребування  певних додаткових  документів  та матеріалів  з метою повного  та об`єктивного  розгляду судом   провадження  про  адміністративне  правопорушення, заява  захисника  Коваленка  К.О. названа  як  «заява  про  перенесення  судового засідання» ( а/с – 14)   не містить, тому розцінюватися судом  як клопотання про  відкладення розгляду  справи  згідно ст. 268 КУпАП  не може.  Таких вимог  не містить  і заява  захисника,  спрямована до Донецького апеляційного  суду  10.12.20 року. 
Захисник  Коваленко К.О. в апеляційній скарзі  повідомляє, що була ознайомлена з матеріалами провадження  в  Іллічівському райсуді м. Маріуполя, бажала  ознайомитися з матеріалами провадження в  Жовтневому  райсуді м. Маріуполя, після  спрямування їх до цього  суду  з УПП в Донецькій області  оскільки вважала їх іншими,  отже  з матеріалами провадження захисник  не ознайомлена.  Суд  не вважає, такі твердження захисту  порушенням  права ОСОБА_1 на захист,  оскільки  матеріали провадження  не містять  будь-яких заяв  захисника Коваленко К.О. про  намір ознайомитися  з матеріалами провадження  після 04.11.20 року, тобто  після   надходження  справи  до Жовтневого райсуду  м. Маріуполя, не містить такого  клопотання  і заява захисника, спрямована до суду 12.11.20 року.     
З урахуванням цього слід визнати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не були порушенні права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП, який скористався правом на юридичну допомогу адвоката, сторона захисту  була  повідомлена  про дату, час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення. 
Отже суд вважає, що  ОСОБА_1 не був обмежений у конституційних правах, зокрема у  праві  на доступ до правосуддя та виходить з того, що   на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, чим і скористалася захисник Коваленко К.О.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вмотивованою та обґрунтованою.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.
Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення, підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №288941 від 17.08.2020 р., висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 455 від 16.08.2020р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладнена; письмовими поясненнями свідків в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер», але погодився пройти медичний огляд у лікаря нарколога, відеозаписом з диску з якого вбачається, що 16.08.2020 р. на Блок посту був зупинений транспортний засіб ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 . В ході спілкуванні з останнім у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на місце зупинки був викликаний екіпаж патрульної поліції. На пропозицію пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився у передбаченому законом порядку, але погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків. До матеріалів провадження доданий  відеозапис  фіксації події  адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за обставин викладених в протоколі  та в судовому рішенні.   
Захисник Коваленко К.О. в апеляційній скарзі не надала будь-яких даних, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а лише зазначає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Будь-яких обґрунтованих сумнівів  стосовно об`єктивності   висновку    лікаря нарколога  № 455 , складеному у  КНП «Медичний центр з профілактики  та лікування  залежності м. Маріуполя»  16.08.20 року, складеному  щодо ОСОБА_1   про перебування його  на час огляду лікарем наркологом у стані   гострої   алкогольної інтоксикації, внаслідок вживання алкоголю неускладнене, апеляційна скарга захисника  не містить,  не  зазначено таких  підстав і в клопотанні  захисника,  спрямованому до суду  першої інстанції 12.11.20 року. Висновок  лікаря нарколога  був  складений  на підставі п.7,15,16  Інструкції  про порядок виявлення у водіїв  ТЗ  ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння  або перебування під впливом  лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з додержанням положень ст. 266 КУпАП  і підстав для сумніву  у належності та допустимості  цього доказу  апеляційна скарга  захисту не містить. Об`єктивної потреби  у  додатковому витребуванні акту медичного огляду ОСОБА_1 з наркодиспансеру м. Маріуполя, копії Інструкції  з експлуатації  на технічний прилад алкотестер, яким проводився огляд ОСОБА_1   на стан сп`яніння, нормативний акт,  яким в Україні  дозволено використання  алкотестеру суд не вбачає,  оскільки матеріали провадження взагалі  не містять будь-яких відомостей про те, що  огляд  ОСОБА_1 на місці зупинки 16.08.20 року  проводився за допомогою алкотестеру Драгер, навпаки  з протоколу про адмінправопорушення та пояснень свідків ОСОБА_2 та  ОСОБА_3   вбачається, що  ОСОБА_4 відмовився від проведення огляду на  місці зупинки  за допомогою алкотестеру Драгер.     
Відповідно  до частини  першої  ст. 6  Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод,  яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий  публічний розгляд його справи  упродовж розумного строку  незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків  цивільного характеру  або встановить  обґрунтованість  будь-якого висунутого проти нього  кримінального обвинувачення. 
Відповідно до прецедентної практики  ЄСПЛ стандарти  і вимоги, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширюються  і на провадження  у справах про адміністративні правопорушення, оскільки термін «кримінальне обвинувачення», «кримінальне провадження» тлумачаться цим судом  в розумінні цілей застосування Конвенції. Кримінальний характер ст 130  ч.1 КУпАП   в розумінні  Конвенції  та практики ЕСПЛ  не викликає сумніву , а отже на дане провадження  поширюються повною мірою ті стандарти і вимоги, які встановлює Конвенція для кримінального  провадження (обвинувачення). Це стосується і презумпції невинуватості та стандарту доказування вини «поза розумним сумнівом»,  а також прав особи,  яка притягається   до адміністративної відповідальності  бути негайно, детально проінформованою  про характер і причини обвинувачення,  додержання права  на захист, які загалом становлять  гарантії справедливого судового розгляду в судах. Поширення цих стандартів  кримінального провадження  на відповідну категорію  справ про адміністративні правопорушення, безсумнівно зумовлює необхідність  дотримання особливих вимог  щодо процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень,  які у випадку визнання особи винною  повинні містити  відповідні  достатні мотиви, які дали суду   можливість спростувати  презумпцію невинуватості  та призначити пропорційне  вчиненому діянню  покарання.   
   Вважаю, що у даному провадженні по справі   про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1   органом, уповноваженим  на складання протоколу  надано суду  достатньо належних,  допустимих та переконливих доказів   доведення вини  ОСОБА_1   «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного  правопорушення,  передбаченого ст  130 ч.1  КУпАП. 
Враховуючи поведінку ОСОБА_1 та його захисника Коваленко К.О. під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, небажання вжити заходів явки до суду, подання клопотання про витребування документів, у якому не зазначені мотиви, які саме сумніви мають бути спростовані витребуваними документами, апеляційні вимоги останньої щодо незгоди з судовим рішенням лише в частині розгляду справи без участі ОСОБА_1 , з проханням закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, дають  суду підстави вважати, що  таким чином  ОСОБА_1 намагається  уникнути накладення адміністративного стягнення.
Постанова про  притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  за ч. 1 ст. 130 КУпАП  була  винесена  судом  у межах  строків  накладення адміністративного стягнення,   тому підстав  для задоволення вимог  захисника Коваленко К.О. в частині закриття провадження  по справі  за п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 38   КУпАП не  вбачається.  З наведених  обставин, постанову суду першої інстанції  вважаю  законною, обґрунтованою  та  такою,  що  не  підлягає  скасуванню  або  зміні.   
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -   

                                 П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику Коваленко К.О., діючої в інтересах  ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  13 листопада  2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., діючої в інтересах  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП– залишити без змін.       
Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               Т.В. Топчій