Постанова
іменем України
20 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 569/20823/19
провадження № 51-1457км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовлено.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 11 січня 2020 року відкрито апеляційне провадженняза апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах  засудженого ОСОБА_7 на вищенаведене рішення, а ухвалою цього ж суду від  10 лютого 2020  року справу призначено до розгляду.
Верховний Суд ухвалою від 20 березня 2020 року задовольнив подання Рівненського апеляційного суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах  засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року передав до Волинського апеляційного суду.  
Волинський апеляційний суд ухвалою від 03 квітня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах  засудженого ОСОБА_7 повернув на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів скаржника зводиться до того, що апеляційний суд після відкриття провадження та призначення справи до розгляду безпідставно постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399  КПК.  Стверджує, що строк на апеляційне оскарження пропущений не був. Вважає, що ухвала апеляційного суду є незаконною та необґрунтованою. 
Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції захисник підтримав касаційну скаргу, а прокурор заперечував проти її задоволення.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає оспорювані рішення в межах касаційної скарги, тобто з урахуванням викладених у ній доводів та заявлених вимог.
За ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, крім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з матеріалів провадження, у судовому засіданні 11 грудня 2019 року розгляд клопотання засудженого ОСОБА_7 відбувся за участю учасників провадження, в тому числі засудженого та його захисника, які були обізнані про закінчення судового розгляду та вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Тобто захиснику достеменно було відомо про ухвалення і оголошення судом рішення 11 грудня 2019 року. Водночас, з апеляційною скаргою на вказане рішення він звернувся лише 24 грудня 2019 року, тобто з пропуском визначеного КПК семиденного строку, клопотання про поновлення якого ним заявлено не було. 
Таким чином, апеляційний суд, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, діяв відповідно до вимог процесуального закону. З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Щодо доводів захисника про безпідставність повернення апеляційної скарги після відкриття провадження іншим судом апеляційної інстанції то вони не є прийнятними, оскільки суд апеляційної інстанції має діяти у межах КПК та, відповідно, здійснювати розгляд апеляційних скарг, поданих у межах строку на апеляційне оскарження або після вирішення питання про його поновлення за результатом розгляду відповідного клопотання, заявленого стороною кримінального провадження.
Істотних порушень норм права, які були би безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, як про це йдеться в касаційній скарзі, при розгляді справи в суді касаційної інстанції не встановлено.
Тому касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року  без зміни.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2 ’єва                            ОСОБА_3