ПОСТАНОВА 
Іменем України
30 жовтня 2020 року                                                         м. Кропивницький
справа № 389/260/20
провадження № 22-ц/4809/1352/20 
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л., 
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2020 року у складі судді Ябчик Н.М. і
В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 та просило стягнути заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в сумі 17536,27 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 02.05.2018 між позивачем та ОСОБА_1 укладено Заяву №630332 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки). 
Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.
Відповідно до блоку 3 даної заяви Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 , який в подальшому змінено на рахунок № НОМЕР_2 та надав відповідачу платіжну картку та ПІН – конверт до неї, встановив кредитну лінію з лімітом кредитування 29000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 35% річних і 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки.
Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язанM за Кредитним договором. 
Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування. 
Відповідач з 21.05.2018 розпочав користуватися кредитними коштами Банку використовуючи її на власний розсуд. 
При цьому порушував п. 6.7 Заяви про приєднання, оскільки не в повному обсязі здійснював часткове повернення кредиту, не здійнював необхідного мінімального платежу, а тому станом на 26.08.2018 по кредиту викникла прострочена заборгованість по сплаті чергових платежів, яку останній на день подання позову до суду не погасив, платежів по Кредиту не здійснював.
 Внаслідок невиконання зобов`язання перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія – Кіровоградське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України» станом на 20.01.2020 заборгованість відповідача становить 17536,27 грн та складається з заборгованості за остановним боргом 14637,82 грн, відсотків – 2684,37 грн, комісія – 17,94 грн, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу – 94,35 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів - 64,07 грн.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк»,  заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.05.2018 в сумі 224 (двісті двадцять чотири) грн 08 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк»,  судовий збір в сумі 26 (двадцять шість) грн 90 коп.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на день ухвалення рішення суду, складає 224,08 грн, яка підлягає стягненню.
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача стягнуто судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору у сумі 26,90 грн на користь позивача та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в частині стягнення судового збору, стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2102 грн судового збору, та сплачені судові витрати в розмірі 3153 грн за подачу апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у рішенні на обґрунтування часткового стягнення з відповідача судового збору посилається на ст.141 ЦПК України щодо пропорційності відшкодування судового збору до розміру задоволених позовних вимог, як підставу зазначає, що позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав частково згідно клопотання від 29.07.2020 за вих. № 109.20-15/2138.
Відповідно до зазначеного клопотання, що часткове погашення відбулось після відкриття провадження у справі за час розгляду справи в суді, суд не врахував зазначену обставину, не застосував положення п.4 ч.3 ст.141 ЦПК України про те, що суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат повинен врахувати дії сторони та стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи те, що позивачем не подавалась заява про зміну позовних вимог щодо стягнення судового збору, суд першої інстанції з урахуванням обставин справи повинен був задовольнити вимоги в частині стягнення судового збору у повному обсязі.
       В іншій частині рішення суду не оскаржується.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат без змін.
Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 17536 грн 27 коп, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 становить 210200 грн), апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній частинрі у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Поняття судового збору визначено у ст.1 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Статтею третьою Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви.
Частиною першої ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною першою ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.4 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Матеріалами справи підтверджується, що у січні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 та просило стягнути заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в сумі 17536,27 грн (а.с.1-4).
За подання позовної заяви банк сплатив судовий збір в розмірі 2012 грн (а.с.5).
03.11.2020 банк надав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі та повідомив суд, що за період розгляду справи в суді відповідачем проводилося часткове погашення заборгованості і станом на 19.06.2020 заборгованість складає: основний борг – 5322,19 грн; комісія за РКО – 17,94 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу – 94,35 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів -64,07 грн; 3% річниз за несвоєчасне погашеня основного боргу – 37,18 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів – 10,54 грн (а.с.82).
29.11.2020 банк надав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі та повідомив суд, що за період розгляду справи в суді відповідачем проводилося часткове погашення заборгованості і станом на 05.08.2020 заборгованість складає: основний борг – 0,00 грн; нараховані відсотки - 0,00 грн; комісія за РКО – 17,94 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу – 94,35 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів -64,07 грн; 3% річниз за несвоєчасне погашеня основного боргу – 37,18 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів – 10,54 грн (а.с.82).
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що банк не відмовлявся від позовних вимог, а погашення боргу відповідачем здійснювалося після пред`явлення до нього позову.
За таких обставин вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції мав би керуватися положеннями ч.3 ст.142 ЦПК України, згідно яких, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Враховуючи те, що банком не подавалась заява про відмову від позовних вимог тому в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягає стягненню на користь банку понесені судові витрати, а саме за сплату судовго збору за подання позовної заяви в сумі 2102 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції суд виходить з таступного.
Частиною першою ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору, зокрема, за подання до суду апеляційної інстанції скарги на судове рішення.
У пункті тринадцятому пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.
Оскільки АТ «Державний ощадний банк України» подано апеляційну скаргу на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2020 року лише в частині розподілу судових витрат, не пов`язана з позовними вимогами і не стосується суті спору, то за таку скаргу не потрібно було оплачувати судовий збір.
Оскільки банк сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги, вирішення питання про його повернення врегульовано  ст.7 Закону України «Про судовий збір», а тому сплачені кошти не можуть бути стягнуті з відповідача.
Порушення норм процесуального права відповідно до 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.        
Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.
Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» 26,90 грн судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (Код ЄДРПОУ 00032129) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 

Судді                                                                  С. М. Єгорова

                                                                           О. Л. Карпенко