ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 300/2506/19 пров. № А/857/7482/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Матуляк Я.П., 
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ, 
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2019 року № 0002241306 про збільшення грошового зобов`язання платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів в розмірі 15663,46 грн та штрафних санкцій в розмірі 3915,87 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2019 року № 0002231306 про збільшення грошового зобов`язання платежем мито та товари, які ввозяться громадянами в розмірі 7119,75 грн та штрафних санкцій в розмірі 1179,94 грн; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 05 грудня 2019 року № 58700-50.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач, в порушення вимог Митного кодексу України, Податкового кодексу України, необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про невірне декларування вартості автомобіля, ввезеного на митну територію України та протиправно оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшив суму грошового зобов`язання за платежем – мито на товари, які ввозяться громадянами в розмірі 8899,69 грн та з податку на додану вартість в розмірі 19579,33 грн, оскільки такий висновок ґрунтується лише на інформації митних органів Королівства Нідерландів, отриманій Івано-Франківською митницею ДФС. При цьому, вважає, що не може нести відповідальність за недостовірну інформацію щодо вартості транспортного засобу, оскільки митним органом не доведено факту подання підробленого чи нечинного документу, який містить задекларовану митну вартість транспортного засобу.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 31 жовтня 2019 року № 0002231306, № 0002241306 та податкову вимогу від 05 грудня 2019 року за № 58700-50.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у Головного управління ДФС в Івано-Франківській області не було правових підстав для збільшення сум грошових зобов`язання зі сплати мита на товари, які ввозяться громадянами та з податку на додану вартість за ввезений на митну територію України транспортний засіб, оскільки позивачем доведено його добросовісність під час ввезення вантажного автомобіля, вживаного марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015, на територію України та здійснення його митного оформлення.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що у матеріалах справи містяться два рахунки фактури, від 09 жовтня 2018 року, наданий позивачем, в якому зазначено ціну транспортного засобу 5000 євро та який подано для митного оформлення транспортного засобу в режимі імпорту на територію України. А також, рахунок фактура, який наданий митними органами Королівства Нідерланди від 09 жовтня 2018 року для митного оформлення транспортного засобу митними органами Королівства Нідерланди в режимі експорту, вартість транспортного засобу у даній фактурі складає 7200 євро. При цьому, відповідно до відомостей МД, особою відповідальною за фінансове врегулювання та оформлення митних формальностей є саме позивач, до митного оформлення автомобіля якою поданого недостовірні відомості, що призвело до порушення податкового законодавства.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що йому невідомо про наявність іншого рахунку фактури, який би видавався фірмою-нерезидентом Lammertink Auto BV та у такому рахунку не зазначено позивача, як покупця автомобіля. Відповідачем жодними документами не підтверджено факту подання не автентичних документів. Надана інформація митних органів Королівства Нідерланди є суперечливою, оскільки згідно експортної декларації від 08 жовтня 2018 року 18NLJNN1QFVA342WD59 вартість автомобіля становить 7200 євро, в той час як рахунок фактуру №180701 оформлено фірмою-нерезидентом Lammertink Auto BV тільки 09 жовтня 2018 року, тобто сума експортної декларації визначена раніше рахунку фактури.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 оформлено ввезення на митну територію України транспортний засіб – вантажний автомобіль, вживаний марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015.
17 жовтня 2018 року відділом митного оформлення Івано-Франківської митниці ДФС здійснено оформлення вказаного транспортного засобу митною вартістю 5000,00 EUR(161812,57 грн) за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року(а.с.19).
Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено: ввізне мито за ставкою 10% в розмірі 16 181,26 грн; акцизний збір в розмірі 1034,31 грн; податок на додану вартість за ставкою 20% в розмірі 35 805,63 грн.
На підставі ст.ст.345, 351 Митного кодексу України, наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 23 серпня 2019 року №1413, старшим державним ревізором інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи податків і зборів з юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Івано-Франківській області Литвинець Л.В. з 26 вересня 2019 року по 02 жовтня 2019 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1  при митному оформленні товару за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року, за результатами якої складено акт від 09 жовтня 2019 року №129/09-19-13-06/ НОМЕР_2 (а.с.23-36).
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп. 2 п. 2 ст. 52, пп.1 п.1 ст.57, ст. 65 Митного кодексу України, пп.16.1.4, п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано ввізне мито в розмірі 7119,75 грн; пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп. “в”, п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187 та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в розмірі 15663,46 грн.
У відповідності до висновків контролюючого органу, фактична вартість вантажного автомобіля, вживаного марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015, становить 7200 EUR. Таким чином, при проведенні митних процедур громадянкою ОСОБА_1 занижено фактурну вартість вантажного автомобіля, вживаного марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015, на суму 2200 EUR (71197,53 грн).
На підставі акта перевірки Головне управління ДФС в Івано-Франківській області прийняло 31 жовтня 2019 року оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р" за № 0002231306, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, які ввозяться громадянами в розмірі 8899,69 грн, з них за податковими зобов`язаннями на суму 7119,75 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями – 1779,94 грн (а.с.41), та № 0002241306, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 19579,33 грн, з них за податковими зобов`язаннями на суму 15663,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 3915,87 грн(а.с.43).
В подальшому відповідачем винесено оскаржувану податкову вимогу від 05 грудня 2019 року за № 58700-50 на загальну суму 33979,95 грн(а.с.46).
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.
Згідно із ч. 6 ст. 265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).
Частинами 1 та 2 ст. 293 МК України передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.
Згідно із ч. 6 ст. 345 МК України результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Частиною 2 ст. 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.
Таким чином, підставою для проведення перевірки є надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться.
З наявного в матеріалах справи акту перевірки від 09 жовтня 2019 року № 129/09-19-13-06/ НОМЕР_2 слідує, що до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області надійшов лист Івано-Франківської митниці ДФС від 08 серпня 2019 року, яким надано податкову інформацію стосовно порушення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року (вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900), особа відповідальна за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 .  
Також, листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України від 17 травня 2019 року №15707/7/99-99-20-02-01-17 надано копії матеріалів перевірки проведеної митними органами Королівства Нідерланди, стосовно автентичності документів поданих Івано-Франківській митниці ДФС під час оформлення товару за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року (вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900), особа відповідальна за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 .
За результатами розгляду отриманих матеріалів, встановлено невідповідність наданої митними органами Королівства Нідерланди податкової інформації стосовно фактурної (контрактної) вартості вантажного автомобіля, вживаного, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900) з відомостями, які були заявлені особою відповідальною за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 при митному оформленні транспортного засобу в Україні за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року.
Згідно, отриманих від митних органів Королівства Нідерланди (країна відправлення) матеріалів перевірки, стосовно автентичності документів поданих особою відповідальною за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 Івано-Франківській митниці ДФС, в тому числі рахунку-фактури від 09 жовтня 2018 року №180701 в сумі 7200,00 євро оформленого фірмою-нерезидентом Lammertink Auto BV, Jutestraat, 19, 7461 TS, Rijssen (Королівство Нідерланди) (Продавець) на вантажний автомобіль, вживаний марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900 та експортної декларації від 08 жовтня 2018 року 18NLJN1QFVA342WD59, оформленої митними органами Королівства Нідерланди (країна відправлення) на вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900, фактурна вартість якого становить 7200,00 євро, відправник та декларант (експортер) фірма-нерезидент Lammertink Auto BV, Jutestraat, 19, 7461 TS, Rijssen (Королівство Нідерланди) (Продавець) вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 7200,00 євро, що з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року складає 233010,10 грн.
Оскільки, особою відповідальною за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 на дату оформлення матеріалів перевірки не представлено документів щодо передачі права власності товару на вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900 та експортної декларації митних органів Королівства Нідерланди (країна відправлення) на товар за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року з визначенням фактурної вартості даного автомобіля, згідно документально підтвердженої інформації від уповноважених органів Королівства Нідерланди перевіркою встановлено, що вартість вищезазначеного транспортного засобу з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року складає 233010,10 грн.
Згідно отриманих від уповноважених органів іноземних держав (митних органів Королівства Нідерланди) документально підтверджених відомостей щодо вартісних показників на вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900 перевіркою встановлено, що особою відповідальною за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 до оформлення експорту товару за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року (вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900) представлено не автентичні документи (з недостовірними відомостями) щодо фактурної вартості даного транспортного засобу, а саме: рахунок-фактура (експорт) від 09 жовтня 2018 року №б/н оформлений гр. ОСОБА_1 (Покупець) з фірмою-нерезидентом AUTOMARKT BEVERWIJK, RINGVAARTWEG 7, BEVERWIJK, NEDERLAND (Продавець) на предмет продажу вантажного автомобіля, вживаного, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900, фактурна вартість згідно якого становить 5000,00 євро.
Враховуючи вищевикладене, особою відповідальною за фінансове врегулювання гр. ОСОБА_1 занижено рівень фактурної вартості товару оформленого за митною декларацією UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року (вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв„ 2015р.в„ код УКТЗЕД 8704219900 на загальну суму 71197,53 грн.
Розрахунок митних платежів автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», згідно наданої митними органами Королівства Нідерланди податкової інформації стосовно фактурної (контрактної) вартості вантажного автомобіля, вживаного, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900 в розмірі 7200,00 євро (233010,10 грн), по митній декларації UА206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року (вантажний автомобіль, вживаний, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900) на загальну суму 75804,40 грн, в тому числі ввізне мито (10%) в розмірі 23301,01 грн, акцизний збір в розмірі 1034,31 грн(0,02 EUR за 1 куб.см, об`єму циліндрів двигуна) та ПДВ (20%) в розмірі 51469,08 грн, наведено в додатку 3 до акта перевірки.
З вищевказаного слідує, що фактичною підставою для висновку про заниження позивачем грошових зобов`язань  з податку на додану вартість та мита  при ввезенні на митну територію України  стали:
- лист Івано-Франківської митниці ДФС від 08 серпня 2019 №591/7/09-70-20-28;
- копії матеріалів перевірки, проведеної митними органами Королівства Нідерландів стосовно автентичності документів, поданих до Івано-Франківської митниці ДФС під час митного оформлення митної декларації UА206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року та отримані листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України від 17 травня 2019 року №15707/7/99-99-20-02-01-17. 
Пунктом 180.1. ст. 180 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 279 МК України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, є митна вартість товарів.
Згідно із п. 190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Пунктом 193.1. ст. 193 ПК України передбачено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.
Відповідно до п. 206.1. ст. 206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частин 1, 2 статті 51 МК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно із ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Частиною 5 ст. 58 МК України визначено ,що ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно із ч. 2 ст. 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Згідно із ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Як зазначено у акті перевірки від 09 жовтня 2019 року № 129/09-19-13-06/ НОМЕР_2 до митного оформлення гр. ОСОБА_1 подано рахунок-фактуру від 09 жовтня 2018 року  №б/н оформлений з фірмою-нерезидентом AUTOMARKT BEVERWIJK, RINGVAARTWEG 7, BEVERWIJK, NEDERLAND (Продавець) на предмет продажу вантажного автомобіля, вживаного, марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см.кв., 2015р.в., код УКТЗЕД 8704219900, фактурна вартість згідно якого становить 5000,00 євро. 
За результатами аналізу відомостей, наявних у документах, поданих до митного оформлення транспортного засобу, та відомостей, що містяться в документах, наданих уповноваженим органом іноземної держави, встановлено невідповідність відомостей, які впливають на розрахунок митної вартості імпортованого гр. ОСОБА_1 транспортного засобу за митною декларацією № UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року. 
Встановлені порушення призвели до висновку контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита на загальну суму 7119,75 грн., та податку на додану вартість – 15663,46 грн.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , згідно довіреності від імені ОСОБА_1 ввезено на територію України транспортний засіб – вантажний автомобіль, вживаний марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015.
Згідно рахунку-фактури від 09 жовтня 2018 року поданого під час митного оформлення вказаного автомобіля, його вартість становить 5000 EUR. Саме за вказаною ціною і було проведено розмитнення транспортного засобу митними органами.
Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача не було зауважень до поданої позивачем митної декларації UA206010/2018/412148 від 17 жовтня 2018 року.
Дослідивши матеріали перевірки, проведеної митними органами Королівства Нідерландів, колегія суддів зазначає, що такі матеріали не містить відомостей стосовно недійсності або будь-якої причетності позивача до підробки чи подання неавтентичного рахунку-фактури під час митного оформлення вантажного автомобіля, вживаного марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015, а лише свідчить про наявність ще одного рахунку-фактури виданого торгівельною компанією на придбаний позивачем транспортний засіб. Водночас вказані матеріали перевірки не визначають переваги відомостей які приведені в декларації на експорт транспортного засобу над відомостями які приведені в декларації на імпорт цього ж  транспортного засобу.  При цьому, як слідує із змісту приведених відомостей, митними органами Королівства Нідерландів в ході проведеної перевірки не здобуто відомостей   з приводу  того, яка фактично сума коштів була сплачена  позивачем для продавця в його касу чи на рахунки за придбаний транспортний засіб та за яким за рахунком та/або договором. 
Акт перевірки від 09 жовтня 2019 року № 129/09-19-13-06/ НОМЕР_2 також не містить будь-яких фактів протиправних дій позивача щодо підроблення названого договору або його недійсності, а лише підтверджує факт подання позивачем під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу такого документу та його проходження під час митних процедур без будь-яких зауважень зі сторони митних органів. Акт перевірки не містить даних стосовно фактичної суми яка надійшла в касу або на рахунки названого продавця від  позивача внаслідок продажу обумовленого транспортного засобу.
Крім того, матеріали справи не місять жодних даних щодо підробки вказаного вищевказаного рахунку-фактури під час митного оформлення вантажного автомобіля, вживаного марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015, шляхом проведення відповідних експертиз.
Також, податковим органом не надано доказів, які б свідчили про умисне подання позивачем як платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення транспортного засобу марки «Opel», модель «Vivaro», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см.куб., календарний рік виготовлення – 2015 щодо його фактурної вартості з метою заниження об`єкта оподаткування.
За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування  податкових повідомлень -рішень від 31 жовтня 2019 року №0002231306 та №0002241306.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 05 березня 2019 року у справі № 820/305/17.
Враховуючи, що податкова вимога №58700-50 від 05 грудня 2019 року сформована на підставі податкових повідомлень-рішень від 31 жовтня 2019 року №0002231306 та №0002241306, які підлягають скасуванню, то така вимога відповідача також є протиправною.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 300/2506/19 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 19 жовтня 2020 року.