Справа № 302/957/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , 
                                       в с т а н о в и в :
постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2020 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений,  не судимий, до адміністративної відповідальності на протязі  року не притягався,
визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено  на  нього адміністративне стягнення у виді штрафу  в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами  транспортних засобів строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1   420 (чотиристо двадцять) грн. 40 коп. судового збору на користь держави.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.09.2020 року приблизно о 02 год. 40 хв.  у с. Синевир водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 на якому не горіла права фара в режимі ближнього світла, та керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився,  чим порушив вимоги передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та прийняття апеляційним судом нової постанови, якою закрити провадження в справі. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 із таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 03.11.2020, що свідчить про те, що останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 14.11.2020.
З вхідного штампу суду першої інстанції вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 16.11.2020.
При цьому, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів не вбачається, що ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення.
Вищенаведені обставини та вимоги ч. 2 ст. 294 КУпАП, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , як особі, що її подала.
При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги береться до уваги, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявленого клопотання про поновлення такого строку, та прийняття поданої з пропуском такого строку апеляційної скарги до розгляду, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                 П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що її подала, а також надіслати йому копію даної постанови. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       І. В. Стан