ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/50/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 13.02.2020 р. (суддя Петренко О.С., повне судове рішення складено 24.02.2020 р.)  в справі № 340/50/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_2 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області (далі – УДМС) про визнання протиправним та скасування рішення №73 від 17.07.2018 р. про скасування посвідки та тимчасове проживання № НОМЕР_1 , зобов`язання здійснити обмін посвідки  на тимчасове  проживання № НОМЕР_1 у зв`язку з непридатністю для подальшого використання.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області №73 від 17.07.2018 року про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої громадянці Палестини Гонем (Мурад) Ріті; зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_3 обмін посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 ; стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1535,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області; зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/50/20.
          В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав його необґрунтованості, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апелянта повторюють доводи, за якими відповідач заперечував проти позову. Зокрема, зазначає, що в ході перевірки встановлено, що в свідоцтві № НОМЕР_2 інформація щодо документу, що посвідчує особу ОСОБА_4 – чоловіка позивача, не відповідає дійсності, у зв`язку з чим на підставі підпункту 7 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322,  прийнято рішення № 73 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 .
          У відзиві на апеляційну скаргу  представник позивача адвокат Холоденко Р.В. просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 12.08.2015 р. між  громадянкою ОСОБА_5 та  громадянином України ОСОБА_6 укладено шлюб.
Особа без громадянства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.08.2016 р. отримала посвідку на тимчасове проживання на території України, термін дії якого продовжено відповідачем до 09.08.2018 року.
Позивач зареєстрована та проживає в Україні    за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6  має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході перевірки відповідачем встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_2 документом, що посвідчує особу   ОСОБА_8 , є український закордонний паспорт № НОМЕР_3 , в той час, як відповідно до облікової картки на особу, яка порушує клопотання про видачу паспорта громадянина для виїзду за кордон, відповідачем на ім`я ОСОБА_6 оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 13.06.2016 року, дійсний до 13.06.2026 року.
17.07.2018 р. відповідачем прийнято рішення № 73, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 на підставі пп. 7 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №322.
За змістом листа від 09.12.2019 року за вих.№3501.5-7367/35.3-19, наданого на адвокатський запит, підставою для прийняття рішення від 17.07.2018 року №73 став факт встановлення розбіжностей у поданих позивачем документах для оформлення посвідки на тимчасове проживання  відповідно до ч. 13 ст. 4, ч. 13 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»  (возз`єднання сім`ї з громадянами України).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі №1140/1954/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_9  у повному обсязі, визнано протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну за №1/5-195 від 04 червня 2018 року. Вказаним судовим рішенням, серед іншого, встановлено що внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації до офіційного документа, яка повністю або частково не відповідає дійсності. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам. В свідоцтві про шлюб № НОМЕР_2 в графі «Посвідчення особи/документ №» зазначено саме реквізити паспорта громадянина України ОСОБА_8 № 109933, який для ОСОБА_10  і є українським закордонним паспортом.
Аналогічні висновки викладені в рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року (справа №340/1060/19), яким Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_9 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 р., з урахуванням висновків суду.
Оскільки в судових рішеннях, які набрали законної сили встановлено, що форма документу (свідоцтва про шлюб) та його реквізити відповідають необхідним вимогам, суд першої інстанції дійшов висновку, що  відповідач, приймаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання неправомірно послався на вказану підставу, позаяк вона визнана судом правомірною, подані позивачем документи – належними, тому дійшов висновку, що оскаржене рішення є протиправним. 
Встановивши, що посвідка на тимчасове проживання серії   НОМЕР_1 на підставі рішення відповідача №73 від 17.07.2018 року про її скасування у позивача не вилучалась, згідно з базою даних ДМС «Недійсні документи» посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 не вилучена (статус у базі даних - потребує вилучення),  термін дії посвідки серії НОМЕР_1 , виданої особі без громадянства Мурад (Гонем) Ріті - до 09.08.2018 року, тобто  на момент розгляду справи по суті тимчасова посвідка вичерпала свою дію, а позивач на законних підставах перебуває в Україні, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити обмін посвідки.
Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням № 73  від 17.07.2018 р. УДМС скасована посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 , видана особі без громадянства ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту 7 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322.
За змістом свідоцтва про шлюб 12.08.2015 р. між  громадянкою ОСОБА_5 та  громадянином України ОСОБА_6 укладено шлюб.
Особою без громадянства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.08.2016 р. отримано посвідку на тимчасове проживання на території України, термін дії якої продовжено  до 09.08.2018 р.
Позивач зареєстрована та проживає в Україні    за адресою: АДРЕСА_1 ,  а саме у житловому будинку, право власності на який зареєстровано за її чоловіком ОСОБА_12 .
Відповідачем встановлено, що у свідоцтві про шлюб № НОМЕР_2 документом, що посвідчує особу   ОСОБА_8 , є український закордонний паспорт № НОМЕР_3 , в той час, як відповідно до облікової картки на особу, яка порушує клопотання про видачу паспорта громадянина за кордон, відповідачем на ім`я ОСОБА_6 оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 13.06.2016 року, дійсний до 13.06.2026 року.
За змістом листа від 09.12.2019 р. за вих.№3501.5-7367/35.3-19, наданого на адвокатський запит, підставою для прийняття рішення від 17.07.2018 року №73 став факт встановлення розбіжностей у поданих позивачем документах для оформлення посвідки на тимчасове проживання  відповідно до ч. 13 ст. 4, ч. 13 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»  (возз`єднання сім`ї з громадянами України) із відомостями, зазначеними у свідоцтві про шлюб, стосовно номеру паспорту громадянина України для виїзду за кордон, виданого чоловіку позивача.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 р. в справі №1140/1954/18 визнано протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про відмову у наданні ОСОБА_13 дозволу на імміграцію в Україну за №1/5-195 від 04.06.2018 р. Цим судовим рішенням встановлено, що   в свідоцтві про шлюб № НОМЕР_2 в графі «Посвідчення особи/документ №» зазначено саме реквізити паспорта громадянина України ОСОБА_8 № 109933, який для ОСОБА_10  і є українським закордонним паспортом.
Аналогічні висновки викладені в рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. у справі №340/1060/19, яким Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_9 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 р., з урахуванням висновків суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні визначається  Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі – Закон № 3773-VI), який також встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, пунктом  18 частини 1      статті 1 якого в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Відповідно до частини 13  статті 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.
Частиною 18 статті 5 Закону № 3773-VI встановлено, що технічний опис,  зразки бланків посвідки на постійне проживання  та  посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322, (далі – Порядок) пунктом 63 якого встановлено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:
1) отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;
2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;
3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;
4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;
5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України;
6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;
7) в інших випадках, передбачених законом.
В спірному випадку відповідачем як підстава у скасуванні посвідки на тимчасове проживання у рішенні зазначено підпункт 7 пункту 63 Порядку – у інших випадках, передбачених законом,  а саме встановлення розбіжностей у поданих документах для оформлення посвідки на тимчасове проживання  відповідно до ч. 13 ст. 4, ч. 13 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»  (возз`єднання сім`ї з громадянами України) в частині номеру паспорту чоловіка, зазначеного у свідоцтві про шлюб.
Судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що в свідоцтві про шлюб № НОМЕР_2 в графі «Посвідчення особи/документ №» зазначено саме реквізити паспорта громадянина України Гонем ОСОБА_14 № 109933, який для ОСОБА_10  і є українським закордонним паспортом.
Відповідно до частини 4  статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зважаючи на встановлення судовими рішеннями, що набрали законної сили, зазначених обставин, суд вважає доведеним факт відсутності розбіжностей у поданих позивачем документах для оформлення посвідки на тимчасове проживання в частині номеру паспорту чоловіка, зазначеного у свідоцтві про шлюб, тому погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність скасування відповідачем посвідки на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 рішенням № 73  від 17.07.2018 р. 
Частиною 3 статті 5-1 Закону № 3773-VI встановлено, що строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.
Пнктом 7 Порядку встановлено, що обмін посвідки здійснюється у разі, зокрема,  закінчення строку дії посвідки (підпункт 3).
Зважаючи визнання протиправним  рішення відповідача № 73  від 17.07.2018 р.  про скасування посвідки на проживання, а також закінчення строку дії посвідки  на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 , є правильним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту права позивача є зобов`язання відповідача здійснити обмін посвідки.
Апелянтом не зазначено, в чому саме полягає неправильність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції, в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Позивач на законних підставах перебуває на території України, перебуває у шлюбі із громадянином України, має зареєстроване місце проживання.
Відповідачем не надано доказів порушення позивачем законодавства, яке регулює  правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.
Приведені обставини не враховано відповідачем та прийняте необґрунтоване рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, яке правильно скасовано судом першої інстанції.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 13.02.2020 р. в справі № 340/50/20 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 13.02.2020 р. в справі № 340/50/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 12.10.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 12.10.2020 р. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко