УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/4222/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М. 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд 

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:
особи, яка притягнута до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 ,
адвоката Олянюка В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Олянюка В.Л. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1  на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в :
Цією постановою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 гривень 40 копійок. 
Згідно постанови суду, 14.06.2020 року о 08 годині 14 хвилин по пров. Огієнка в м. Бердичеві,  ОСОБА_1  керував транспортним засобом Fiat Punto, н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Олянюк В.Л. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не висловлювали будь-яких підозр, щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Отже, працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення має бути визнаний недопустимим доказом. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено не на місці зупинки транспортного засобу. Посилається на те, що останній день подання апеляційної скарги припав на 20.09.2020 року (вихідний день), а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.
Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_1 та його адвоката Олянюка В.Л. в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  та його адвоката Олянюка В.Л.. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення та заявляти клопотання.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №039984 від 14.06.2020 року, складеного начальником СРПП №1 Бердичівського ВП капітаном поліції Яковишиним М.М. вбачається, що 14.06.2020 року о 08 годині 14 хвилин по пров. І.Огієнка в м. Бердичеві, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.2). До зазначеного протоколу додано пояснення свідків на 2-х арк., CD-диск. 
Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 та його адвокатом Олянюком В.Л. не надано.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються:
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 14.06.2020 року о 09-00 год. вони були присутні, коли водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога відмовився (а.с. 3,4);
- відеозаписом, наданим ДПП Управління патрульної поліції в Житомирській області, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив поліцейським, що дійсно керував транспортним засобом у вказаних в протоколі місці та час, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків (а.с. 5).
За клопотанням захисника апеляційний суд приймав міри щодо допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та поліцейського ОСОБА_5 . Проте, свідки в судове засідання не з`явилися, поліцейський ОСОБА_5 , який надавав пояснення в суді першої інстанції, також не з`явився у зв`язку із зайнятістю на роботі. Враховуючи, думку захисника, який не наполягав на повторному виклику вказаних осіб, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд на підставі доказів, які містяться в матеріалах адміністративної справи.
Вищенаведені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та його поясненнями в ньому про те, що він випив пива після чого керував транспортним засобом (а.с.1), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.5), а також поясненнями ОСОБА_1 наданими ним безпосередньо при апеляційному розгляді, про те, що він був за кермом, коли його зупинили працівники поліції. 
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3-4), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.5) та не оспорювалася в судовому засіданні апеляційного суду.
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах. 
Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необгрунтованими.
Твердження апелянта про те, що на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не висловлювали будь-яких підозр щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не можуть вважатися істотним порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 
09.11.2015р.  № 1452/735, оскільки таку пропозицію працівники поліції висловили на протязі години після зупинки транспортного засобу під час перебування ОСОБА_1 у відділку поліції.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вказаних вимог вищезазначеної Інструкції, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.254 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

                               п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу адвоката Олянюка В.Л. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду          С.В. Кіянова