ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1318/20 Справа № 216/4050/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 листопада 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чеботара С.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ФОП “ ОСОБА_2 ”, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В: 

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       
       Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.
        ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 05 липня 2020 року близько 21 години 55 хвилин в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу по вулиці Українська, біля будинку 2, керував транспортним засобом, а саме автомобілем Volkswagen Transporter, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду у медичному закладі КЗ «КПНД» ДОР на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі адвокат Чеботар С.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
       Зазначає, що після зупинки транспортного засобу, інспектор поліції не назвав причину зупинки та одразу витребував документи. Після цього він вийшов з машини і працівник поліції заявив, що чує запах табаку, тобто ознаки алкогольного сп`яніння були відсутні.
       Звертає увагу на те, що погодився пройти огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер.
       Не розуміє, із яких підстав та яким чином інспектор визначив підстави для проведення огляду ОСОБА_1 , але зокрема після сплину часу більш ніж дві години інспектор ОСОБА_3 зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №138959 від 05.07.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та має ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, тобто зазначив завідомо неправдиві свідчення та данні, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, а отже огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Вказує на те, що покази свідків, які вони надали начебто власноруч письмово, написані на одному аркуші, одним почерком із однаковими даними, та різняться лише П.І.Б., що ставить під сумнів написання їх власноруч та достовірність даних, що містяться у письмових поясненнях. Крім того, на записі боді- камер відсутній факт залучення свідків та незрозуміло в який із моментів данні свідки були присутні. Крім того, інспектор УПП підзиває свідків, де в їх присутності одразу каже, що водій ОСОБА_1 відмовляється від оглядів на місці та у КЗ «КПНД» ДОР та потім питає водія ОСОБА_1 ще раз про відмову, однак на відео не чутно відповіді ОСОБА_1 навіть самому інспектору, про що той перепитує ще раз про відмову, а сам ОСОБА_1 в цей момент каже що бажає проходити огляд на драгері, що є продезінфікованим або у ПНД. 
       Крім того, в матеріалах справи відсутні записи відео, де видно написання письмових пояснень свідків та складання адміністративного протоколу в їх присутності, або навіть відеозапис, де вони зазначають про що чули та що казав водій. Отже в процесі співбесіди та фіксації на бодікамеру не зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження оглядів в присутності двох свідків, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, а отже огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Позиція учасників апеляційного перегляду. 
       В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Чеботар С.О. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.
       Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного. 
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
       Згідно з п. 4 розділу ІV Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС №1375 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). 
Вважаю за необхідне зазначити, що згідно з п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.        
       Разом з тим, суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
       Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.
       Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 05 липня 2020 року близько 21 години 55 хвилин в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу по вулиці Українська, біля будинку 2, керував транспортним засобом, а саме автомобілем Volkswagen Transporter, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду у медичному закладі КЗ «КПНД» ДОР на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Так, на думку суду першої інстанції винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №138959 від 05 липня 2020 року, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05 липня 2020 року, а також відеоматеріалами дослідженими в судовому засіданні з яких вбачається що ОСОБА_1 ніяких зауважень щодо неналежного упакування мундштуків від газоаналізатора не висловлює та відмовляється від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі. 
       Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
       Крім того, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.
       Письмові пояснення свідків  ОСОБА_4  та ОСОБА_5 , на які посилається суд першої інстанції як на доказ винуватості  ОСОБА_1 , не є належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки пояснення написані на одному аркуші, одним почерком із однаковими даними, що ставить під сумнів написання їх власнорус та достовірність даних, що містяться у письмових поясненнях. Вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, вони засвідчують тільки факт відмови  ОСОБА_1  від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, а не факт керування останнім транспортним засобом.
       Також матеріали справи не містять доказів, що працівниками поліції було відсторонено водія  ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
       На переконання апеляційного суду, поза увагою районного суду були залишені обставини, які спростовують вину  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Допитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які дали аналогічні пояснення, зазначили, що 05 липня 2020 року вони були свідками того, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження такого огляду. Також зазначили, що свідки були доставлені працівниками поліції в їх службовому автомобілі та під час безпосереднього пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, свідки  ОСОБА_4  та ОСОБА_5  були відсутні. 
       Більш того, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, а саме на відеозаписі “20200706105303000334” чітко вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погоджується на проходження такого огляду на приладі Драгер.
       Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,         а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
       Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
       Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
       В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки. 
       Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу адвоката Чеботара С.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
       Постанову Центрально — Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.
       
       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                                         Г.П. Слоквенко