Постанова                                          
Іменем  України                                
 
09 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 265/4631/19
 
провадження № 61-23313 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                               Шиповича В. В.,                    
 
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ; 
заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області; 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко Т. Б., Кочегарової Л. М., Попової С. А.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
1.    Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.
 
Заява мотивована тим, що з квітня 2000 року по 07 березня 2002 року він працював в Новоазовській міжрайонній державній податковій інспекції Донецької області. 
В грудні 2017 року Лівобережне відділення Пенсійного фонду в м. Маріуполі Донецької області при нарахуванні пенсії за віком не врахувало заробітну плату в період з 01 липня 2000 року по 07 березня 2002 року у зв`язку з відсутністю про це даних в персоніфікованому обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. 
Оскільки Новоазовська об`єднана державна податкова інспекція Донецької області знаходиться на окупованій території і не передавала документи правонаступнику - Волноваській об`єднаній державній податковій інспекції Донецької області, його особові рахунки по заробітній платі відсутні. 
Перед виходом на пенсію він отримав в Новоазовській об`єднаній державній податковій інспекції Донецької області дві довідки про заробітну плату за 2000 та 2001 роки, які збереглись, однак на теперішній час встановлено іншу форму довідки про заробітну плату, у зв`язку з чим Лівобережне відділення Пенсійного фонду м. Маріуполя Донецької області не може їх використати при нарахуванні пенсії. Отримання відомостей про заробітну плату іншим способом є неможливим, єдиним шляхом їх отримання є звернення до суду для встановлення факту, що має юридичне значення.  
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити, що його заробітна плата відповідно до довідки Новоазовської міжрайонної державної податкової інспекції Донецької області від 31 жовтня 2001 року                  № 5757/10/05-013 за 2000 рік становила: липень - 1 056 грн 57 коп.,                   серпень - 1 930 грн 91 коп., вересень - 1 254 грн 84 коп., жовтень - 791 грн 66 коп., листопад - 1 585 грн 96 коп., грудень - 1 275 грн 40 коп.; встановити, що його заробітна плата відповідно до довідки Новоазовської міжрайонної державної податкової інспекції Донецької області від 11 лютого 2002 року                 № 735/10/05-013 за 2001 рік становила: січень - 328 грн 87 коп., лютий -   2 019 грн 87 коп., березень - 819 грн 92 коп., квітень - 806 грн 38 коп.,      травень - 1 168 грн 46 коп., червень - 840 грн 14 коп., липень - 386 грн                             72 коп., серпень - 1 134 грн 21 коп., вересень - 1 394 грн 96 коп., жовтень - 131 грн 46 коп., листопад - 2 240 грн 94 коп., грудень - 1 297 грн 01 коп.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 жовтня 2019 року у складі судді Мельник І. Г. заяву                      ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника законом встановлено окремий порядок,                               з урахуванням якого заявнику для розгляду питання про підтвердження цього факту необхідно звернутися до спеціально створеної пенсійним фондом комісії.
Ураховуючи діючий порядок, у разі незгоди з прийнятим рішенням органу, який призначає пенсії, особа має право на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України звернутися за захистом свого права до суду, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, а з оскарженням рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства. 
Між ОСОБА_1 та Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області існує спір про право, тому заява                ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без розгляду та роз`яснення заявнику, що він має право звернутись до суду з позовом на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року  апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області                      від 15 жовтня 2019 року скасовано. Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області Державної фіскальної служби України, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, закрито.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що за заявою ОСОБА_1 вбачається спір про право між заявником та Пенсійним фондом України,                         в особі його управлінь, оскільки діючим законодавством передбачено визначення розміру заробітної плати з 01 липня 2000 року виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а не за даними довідок з місця роботи. Виходячи з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких заявник звернувся до суду з даною заявою, спірні правовідносини повинні вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, а не за нормами ЦПК України. ОСОБА_1 для захисту свого права про врахування довідок про заробітну плату за 2000, 2001 роки має право звернутись до суду в порядку адміністративного судочинства з адміністративним позовом до органу Пенсійного фонду України. Відтак, провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статтею 255 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                    від 28 грудня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 265/4631/19 з Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області. 
 
У січні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що заявник звернувся з вимогою про підтвердження факту отримання заробітної плати, і це в жодному разі не означає, що він претендує на перерахунок пенсії за звітний період. Про це не свідчить жоден з документів справи, оскільки такий намір не був виявлений заявником. В заяві йде мова про підтвердження заявником заробітної плати, оскільки документів немає              в наявності, так як вони знаходяться на непідконтрольній Україні території.

 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У лютому 2020 року Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. Вважало висновки судів такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи. Вказувало, що встановлення судом в окремому провадженні розміру заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по                      31 грудня 2001 року надає право ОСОБА_1 на перерахунок вже призначеної пенсії та зміну розміру пенсії. Враховуючи, що діючим законодавством передбачено визначення розміру заробітної плати з                            01 липня 2000 року виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а не за даними довідок з місця роботи, убачається спірні правовідносини між заявником та Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Заявник має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про зобов`язання управління перерахувати пенсію згідно з даними довідок Новоазовської міжрайонної державної податкової інспекції Донецької області.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 , звернувшись із заявою в порядку окремого провадження, просив встановити розмір заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2001 року, що відповідно до його пояснень в апеляційному суді надає йому право на перерахунок вже призначеної пенсії та зміну розміру пенсії, оскільки до страхового стажу роботи зараховано період з 1998 року по березень 2002 року, а заробітна плата за період з 01 липня 2000 року по березень 2002 року зараховано в розмірі 0, так як відсутні показники заробітної плати в системі персоніфікованого обліку.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню непідлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
 
Частиною першою статті 315 ЦПК України встановлено перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку.
 
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
 
Отже, згідно із статтею 293, частиною другою статті 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
 
У пунктах 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня                    1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
 
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.
 
Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.
 
З точки зору закону, під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
 
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
 
Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
 
Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.
 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).
 
Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV Порядку визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.
 
Листом Пенсійного фонду України від 29 грудня 2011 року № 30021/02-20 «Щодо підтвердження заробітної плати для обчислення пенсії первинними документами» роз`яснено, що підтвердження даних про довідки про заробітну плату встановлюється за результатами перевірки підстав її видачі, проведеній спеціалістами органів Пенсійного фонду України на підприємствах, в установах, організаціях.
 
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня                     2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».
 
Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
 
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року                         № 1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у тому числі Новоазовський район Донецької області.
 
Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.
 
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року                                № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого входить                                                 м. Новоазовськ Донецької області.
 
Звернувшись із заявою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просив суд встановити розмір заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2001 року, що відповідно до його пояснень в апеляційному суді надає йому право на перерахунок вже призначеної пенсії та зміну розміру пенсії, оскільки до страхового стажу роботи зараховано період з 1998 року по березень 2002 року, а заробітна плата за період з 01 липня 2000 року по березень 2002 року зараховано в розмірі 0, так як відсутні показники заробітної плати в системі персоніфікованого обліку.
 
Відтак, наявний спір щодо розміру пенсії.
 
Відповідно до частини першої статті 40 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж,   починаючи з 1 липня                        2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
 
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. 
 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів про наявність у цій справі спору про право, оскільки у разі встановлення судом розміру заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня                       2001 року ОСОБА_1 отримає право на перерахунок вже призначеної пенсії та зміну її розміру.
 
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси та просити про їх захист.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
 
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
 
Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.
 
Вирішуючи спір, апеляційний суд, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
У справі, що переглядається, вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на перерахунок пенсії має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, тому колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення апеляційного суду не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
З урахуванням того, що висновки суду апеляційної інстанції є достатньо аргументованими, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников 
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян 
 
Н. Ю. Сакара 
 
В. В. Шипович