КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/6426/2020      
справа №359/6804/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року                                                                                                         м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Бориспільської міської ради Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Муранової-Лесів І.В. 
у справі за позовом Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , третя особа Головне територіальне управління юстиції у Київській області про витребування земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності,
 
встановив:
 
            У вересні 2017 року Бориспільска міська рада Київської області звернулась до суду з позовом про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 3210500000:04:036:0075, розташованої в м.Борисполі; скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
 
            Вимоги обґрунтовує тим, що в ході виконання повноважень з питань відведення земельних ділянок з`ясовано, що зазначена земельна ділянка знаходиться біля окружної дороги м.Бориспіль, ОСОБА_1 не зверталась із заявами щодо передачі їй у власність зазначеної земельної ділянки та міською радою не приймалось рішень про її передачу у власність.
 
            Посилається на протиправну змову та злочинні дії відповідача та посадових осіб Держгеокадастру у підробці документів, про що здійснено звернення до правоохоронних органів та у ЄДРДР внесено відомості про кримінальне провадження, а ухвалою суду у кримінальному провадженні на цю земельну ділянку накладено арешт.
 
            Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
 
            Не погодившись з ухваленим рішенням, Бориспільскою міською радою Київської області подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.
 
            В апеляційній скарзі посилається на наступне.
 
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №101506208 від 25 жовтня 2017 року) станом на 15 листопада 2013 року право власності на земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м.Бориспіль, мікрорайон Лозівка, площею 1,5 га, кадастровий номер 3210500000:04:036:0030, зареєстровано за ОСОБА_2 . Підставою виникнення права власності зазначено рішення Бориспільської міської ради №999-13-VI від 26 липня 2011 року "Про затвердження проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства у м.Борисполі". 
 
У зазначеній довідці також вказано, що земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:04:036:0030, площею 1,5 га, було поділено та на підставі договору дарування №988 від 19 листопада 2014 року та передано у власність ОСОБА_1 (кадастровий номер 3210500000:04:036:0075, площею 1га) та ОСОБА_3 (кадастровий номер 3210500000:04:036:0076, площею 0,5 га).
 
Зазначає, що Бориспільською міською радою приймалось рішення від 26 липня 2011 року №999-13-6 "Про затвердження проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства у м.Борисполі" щодо передачі безоплатно у власність земельну ділянки яка знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 1,5 га, кадастровий номер 3210500000:01:002:0047,  ОСОБА_2 з відповідними координатами зовнішніх меж землекористування і має іншу конфігурацію та територіально розміщена в іншому місці.
 
Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-320177212013 від 15 листопада 2013 року. Так, згідно відомостей зазначених у витязі, державну реєстрацію земельної ділянки здійснено на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 27 вересня 2013 року ПП "РІНАР-БОРИСПІЛЬ".
 
Рішенням Бориспільської міської ради були затверджені проекти землеустрою розроблені в 2011 році та жодних проектів землеустрою від 27 вересня 2013 року на земельну ділянку площею 1,5 га кадастровий номер 3210500000:04:036:0030 на ім`я ОСОБА_2 міською радою не затверджувались.
 
Звертає увагу, що згідно даних у листа Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київської області №10-0.23-2184/166-17 від 28 листопада 2017 року документація із землеустрою стосовно земельної ділянки, що перебувала у власності ОСОБА_2 площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства в м.Бориспіль, та представленої в Національній кадастровій системі з кадастровим номером 3210500000:04:036:0030, до місцевого фонду документації із землеустрою, який зберігається у Відділі, розробником документації, у встановленому законом порядку, на зберігання не передавалась.
 
            В судовому засіданні представник позивача Лосінець Д.Ф. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
 
            Представник відповідача ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.
 
            Представник третьої особи просив розглядати справу без його участі.
 
Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:
-            відсутні докази про визнання недійсним договору дарування чи інші докази, що підтверджують незаконність набуття ОСОБА_1 права власності;
-            обставина розташування земельної ділянки у іншому місці, ніж її місце розташування відповідно до рішення Бориспільської міської ради про передачу земельної ділянку у власність ОСОБА_2 , не доведена. 
-            згідно даних Публічної кадастрової карти України відомості про земельну ділянку із кадастровим номером 3210500000:01:002:0046 відсутні, як і відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку за будь-якою особою, в тому числі за ОСОБА_2 
-            існують підстави для тверджень про допущені очевидні помилки при складанні Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства в м.Бориспіль (мікрорайон Лозівка) Київської області, зокрема в частині переданої у власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки.
-            встановлення невідповідності місця розташування та конфігурації спірної земельної ділянки проекту землеустрою щодо її відведення у власність попередньому власнику ОСОБА_2 потребує спеціальних знань, проте висновків експертів надано не було.
 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.
 
Згідно статті 387 ЦК України  встановлено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
 
Відповідно до даних реєстраційної справи Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області, що надана на запит суду першої інстанції, установлено настпуне:
10 лютого 2014 року за ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210500000:04:036:0030, яка розташована в м.Бориспіль, Київська область, та видано Свідоцтво про право власності, що підтверджується даними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №10783499 від 10 лютого 2014 року, Свідоцтва про право власності №17578020 від 10 лютого 2014 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17578159 від 10 лютого 2014 року. Реєстратору подані, зокрема, такі документи: 
-            рішення Бориспільської міської ради №999-13-VI, видане 26 липня 2011 року;
-            витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3201777212013 від 15 листопада 2013 року, у якому в графі "Інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки" зазначено "Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 27.09.2013; ПП "РІНАР-БОРИСПІЛЬ", ОСОБА_6 ".
 
19 листопада 2014 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. посвідчено за реєстровим №988 договір дарування земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав безоплатно у власність (подарував), а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийняли у власність дарунок ( ОСОБА_3 1/3 частку, ОСОБА_1 2/3 частки) належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,5 га, кадастровий номер 3210500000:04:036:0030, що знаходиться в м.Борисполі Київської області.
 
На підставі цього договору, 19 листопада 2014 року проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 2/3 частини земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 29699391 від 19 листопада 2014 року).
 
02 березня 2015 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В. посвідчено за реєстровим №196 договір поділу земельної ділянки, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розподілили земельну ділянку площею 1,5 га, кадастровий номер 3210500000:04:036:0030, що знаходиться в м.Борисполі Київської області, яка належить їм на праві спільної часткової власності наступним чином: - у власність ОСОБА_1 переходить частина земельної ділянки площею 1 га, позначена на кадастровому плані-додатку,- у власність ОСОБА_3 переходить частина земельної ділянки площею 0,5 га, позначена на кадастровому плані-додатку.
 
Згідно технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства встановлено, що земельній ділянці площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в м.Борисполі Київської області та належить ОСОБА_1 (2/3 частки) визначено кадастровий номер 3210500000:04:036:0075, межі якої закріплено в натурі (на місцевості).
 
13 липня 2015 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 40533076) - земельну ділянку із кадастровим номером 3210500000:04:036:0075.
 
Відповідно до відомостей публічної кадастрової карти та викопіювання з генерального плану земельна ділянка із кадастровим номером 3210500000:04:036:0075 знаходиться біля кільцевої дороги в східній частині м.Бориспіль.
 
Також установлено, що рішенням Бориспільської міської ради Київської області №999-13-VІ від 26 липня 2011 року "Про затвердження проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства у м.Борисполі" вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства та передати безоплатно у власність земельні ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства у м. Борисполі згідно з додатком. У додатку до цього рішення зазначено список громадян, яким передано безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у м.Борисполі, де під номером 2 зазначено ОСОБА_2 -1,5 га.
 
Зазначене рішення стосується земельної ділянки в АДРЕСА_1 , що убачається з заяви про надання дозволу на затвердження технічної документації від липня 2011 року (заявник ОСОБА_2 та інші), проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який включає викопіювання з генерального плану м.Бориспіль. Кадастровий номер цієї земельної ділянки 3210500000:01:002:0046. 
 
Згідно з інформацією, викладеною в листі Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради щодо надання інформації №04-08/1513 від 23 серпня 2018 року земельна ділянка з кадастровим номером 3210500000:04:036:0075 та 3210500000:04:036:0076 відповідно до рішення Бориспільської міської ради №6204-53-V від 07 липня 2009 року "Про розподіл міста Борисполя на мікрорайони та присвоєння їм назв" знаходиться в мікрорайоні Бежівка, обмеженому вулицями Коцюбинського, Бежівка, Чкалова, Широка та об`їзною дорогою. Мікрорайон Лозівка не межує з мікрорайоном Бежівка. Між мікрорайоном Лозівка та мікрорайоном розташовані мікрорайони Нестерівка, Промінь та Коломичівський. Орієнтована відстань між мікрорайоном Лозівка та мікрорайоном Бежівка складає 3,3 км. 
 
Отже, згідно із даними зазначеного листа, викопіюванням планів місцевості та даних зображень місцевості з Державного земельного кадастру що містяться в матеріалах цієї справи, установлено, що ОСОБА_2 належали, зокрема, ці дві земельні ділянки, які розташовані в різних місцях - 3210500000:01:002:0046 на півночі м.Бориспіль за кільцевою дорогою та 3210500000:04:036:0030 значно південніше з примиканням до кільцевої дороги на сході м.Бориспіль.
 
Для набуття права на земельну ділянку із кадастровим номером 3210500000:04:036:0030 ОСОБА_2 реєстратору було подане рішення Бориспільської міської ради №999-13-VI, видане 26 липня 2011 року, яке стосується земельної ділянки в іншій місцевості, а саме земельної ділянки із кадастровим номером 3210500000:01:002:0046.
 
Окрім того, реєстратору подано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3201777212013 від 15 листопада 2013 року, у якому в графі "Інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки" зазначено "Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 27.09.2013; ПП "РІНАР-БОРИСПІЛЬ", ОСОБА_6 ".
 
Тобто, проект за датою є пізнішим, ніж рішення Бориспільської міської ради №999-13-VI, видане 26 липня 2011 року про затвердження проектів.
 
Підставами позову є обставини, на які посилається позивач, вказуючи, що їх неправомірність  призвела до порушення прав і звернення до суду.
 
Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач послався на те, що ОСОБА_1 не зверталась до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки та набула на неї власність у зв`язку із неправомірними злочинними діями (підробкою документів), вчиненими спільно із уповноваженими органами у сфері земельних відносин.
 
Розглядаючи справу, судом першої інстанції установлено та це убачається з матеріалів справи, що підстава набуття відповідачем у власність земельної ділянки є цивільно-правовий договір із попереднім власником земельної ділянки, фізичною особою. Тобто твердження про те, що ОСОБА_1 не зверталась до органу місцевого самоврядування є дійсним, проте характеристика цих обставин інша, ніж вказано позивачем при зверненні до суду.
 
Підроблення документів є кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 358 КК України. 
 
Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
 
Вина у вчиненні злочину засвідчується судовим рішенням, ухваленим за правилами кримінального процесуального закону.
 
Під час розгляду справи позивачем не надано доказів, що вказують на вибуття земельної ділянки у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, тобто така підстава позову залишилась не доведеною.
 
Посилання під час розгляду справи на обставини, які у встановленому законом порядку не були порушені перед судом у відповідних заявах по суті справи, а також не були вручені іншим учасникам справи для висловлення своїх міркувань або заперечень, порушує принципи на яких будується судовий процес, зокрема, повністю невілюється принцип "Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог".
 
Зокрема, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, а відповідач в відповідних межах може висловлювати свої заперечення, що віднесено до змагального принципу доказування та спростування.
 
Вирішення вимог до ОСОБА_1 можливо лише після з`ясування обставин правомірності набуття права власності ОСОБА_2 . При цьому, як суд вже вказав вище, виходячи з підстав позову, відсутні підстави уважати, що ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку у незаконний чи інший спосіб, і вона могла б бути витребуваною в межах розгляду цієї справи.
 
Вирішення питання про право можливе лише за наявності відповідного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин. 
 
Таким чином,  правомірність отримання земельної ділянки первісним власником ОСОБА_2 , яким спірна земельна ділянка в подальшому була відчужена на підставі договору дарування ОСОБА_1 , позивачем не оспорювалась, вимоги до зазначеної особи не пред`являлись. Також не було залучено до участі у справі орган, яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером 3210500000:04:036:0030.
 
Доводи апеляційної скарги зводяться до посилань на обставини набуття земельної ділянки у власність особою, яка не є учасником справи - ОСОБА_2 , натомість доводів  на підтвердження факту незаконного набуття права власності відповідачем ОСОБА_1 скаржником не зазначено.
 
Порушень норм процесуального права, які призвели б до скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.
 
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції. 
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Бориспільської міської ради Київської області залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 13 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

В.В. Соколова