ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2512/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області   про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у якому просив визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо призначення капітану поліції ОСОБА_1 , начальнику 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмового) управління «КОРД» Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, одноразової грошової допомоги на підставі пункту 6 частини 1  статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»; зобов`язати призначити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 5 частини 1  статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»  у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в  повному обсязі.  
Також позивачем подано апеляційну скаргу в якій він просить суд змінити рішення суду шляхом доповнення його резолютивної частини рішенням про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області №410 о/с від 24.12.2019 року.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , проходить службу в Національній поліції України.
На підставі наказу начальника ГУНП в Чернігівській області Е.В. Альохіна від 11.05.2019 №823 та рапорту капітана поліції ОСОБА_1 , проведено службове розслідування щодо отримання останнім тілесних ушкоджень 25.10.2018, результати якого викладені в акті форми Н- 5 від 05.06.2019.
У ході проведення службового розслідування встановлено що 25.10.2018 позивач, перебуваючи на посаді начальника 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмового) Управління «КОРД»  ГУНП в Чернігівській області згідно графіку проведення додаткових занять зі службової підготовки поліцейських  відділів з проведення спеціальних операцій  Управління «КОРД» ГУНП в Чернігівській області з поліцейськими 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмового) Управління «КОРД» 25.10.2018 проводились заняття з вогневої підготовки, тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль та  заняття з ножового бою, під час якого ОСОБА_1 , отримав травму правої верхньої кінцівки; причина нещасного випадку:  психофізіологічні - інші; нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Комісією складено акт №6 про нещасний випадок від 07.05.2019 форми Н-1, який  затверджений  начальником ГУНП в Чернігівській області Е. В. Альохіним 07.05.2019, згідно якого встановлено, що нещасний випадок стався  з позивачем у період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Порушень вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів під час проходження занять не виявлено, склад дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , не встановлено.
Довідкою №48 (у) медичної (військово-лікарської) комісії від 25.09.2019 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , пов`язане з виконанням службових обов`язків (а.с. 17).
Згідно довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 039161 від 20.11.2019 ОСОБА_1 , встановлено 5% втрати професійної працездатності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.
04.12.2019 позивач звернувся до відповідача з рапортом про виплату одноразової грошової допомоги у разів загибелі (смерті) чи втрати працездатності, до якого було долучено, зокрема, довідку МСЕК про втрату працездатності, копії актів Н-1, Н-5, копію довідки медичної (військово-лікарської) комісії від 25.09.2019 №48(у), копію паспорту та ідентифікаційного коду.
20.12.2019 начальником ГУНП в Чернігівській області Альохіним Е. В.  затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу на підставі пункту 6 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»  у розмірі 6723,50 грн. 
Наказом №410 о/с від 14.12.2019 «Про виплату одноразової грошової допомоги» наказано, зокрема, здійснити виплату ОСОБА_1 ,  одноразової грошової допомоги в сумі 6723,50 грн. Платіжним дорученням №108 від 24.01.2020 одноразова грошова допомога в сумі 6723,50 грн. перерахована позивачу, яку останній отримав 28.01.2020.
На переконання позивача, відповідач повинен був призначити йому одноразову грошову допомогу на підставі пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», водночас, призначаючи одноразову грошову допомогу на підставі пункту 6 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач діяв всупереч вимог закону.    
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон України №580-VІІІ).
Згідно пункту 5 частини першої статті 97 Закону №580-ІV одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
У силу вимог пункту 6 частини першої статті 97 Закону №580-ІV одноразова грошова допомога призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності. 
Таким чином, одноразова грошова допомога поліцейському за пунктом 5 частини першої  статті 97 Закону №580-ІV призначається в разі отримання ним поранення під час виконання службових обов`язків, а за пунктом 6 частини першої цієї статті - у разі поранення, що пов`язане із проходженням служби в поліції.
Відповідно до ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:
1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:
а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:
а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Згідно з ч.6   ст.100 Закону України «Про Національну поліцію»   особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Стаття 101 Закону України «Про Національну поліцію»   передбачає вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Пунктом 5 розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України 11.01.2016 року №4 (у редакції, станом на  момент видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, тобто 20.11.2019) було закріплено значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема:
1) під час виконання службових обов`язків (пункт 1 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;
3) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.
Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4, для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:
1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;
2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Згідно з пунктом 2 Розділу IV Порядку №4, керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у 15-денний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі. Виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється фінансовим підрозділом Міністерства внутрішніх справ відповідно до законодавства.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що законодавством передбачений відповідний порядок прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги:
1) реєстрація фінансовим підрозділом документів на призначення одноразової допомоги, передбачених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4;
2) підготовка фінансовим підрозділом в десятиденний строк з дня реєстрації документів висновку про призначення одноразової грошової допомоги за підписом керівника фінансового підрозділу та керівника підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський;
3) прийняття керівником Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Згідно актів від 07.05.2019 та  05.06.2019 (форма Н-1 та форма Н-5), що були складені ГУНП в Чернігівській області позивач отримав тілесні ушкодження в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Зазначені документи містять інформацію щодо обставин отримання позивачем такої травми саме під час виконання позивачем службових обов`язків.
Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 039161 від 20.11.2019 позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною саме з виконанням службових обов`язків, що спростовує доводи апелянта що часткова втрата працездатності позивача, внаслідок травми, яка була отримана ним у зв`язку з фізичними навантаженнями під час занять по  фізичній підготовці, не відноситься до основних завдань та повноважень поліції.
Вказане свідчить про те, що висновок ГУНП в Чернігівській області про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на підставі пункту 6 частини першої статті 97 Закону №580-ІV є необґрунтованим.
Крім того, колегія зазначає, що вимоги апеляційної скарги позивача не підлягають задоволенню, оскільки такі не були заявлені ним при подачі адміністративного позову та не були предметом дослідження під час розгляду справи.  Переглядаючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд не повинен давати відповідь на нові вимоги. 
Як визначено ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений  учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області   про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

          Повний текст постанови виготовлено 21.12.2020