УХВАЛА
 
14 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 428/43/19
провадження № 51–2647 ск 19
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Донецького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року,
встановила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її положень, зокрема пунктів 4, 5 ч. 2 скаржником не було додержано.
Згідно із цими положеннями у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність судового рішення. Адже, суд касаційної інстанції (далі – Суд) є судом права, а не факту, і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених    ч. 1 ст. 438 КПК. 
За змістом поданої скарги, ОСОБА_4 не погоджується з видом та розміром обраного йому покарання, яке вважає занадто суворим. Однак при цьому, всупереч законодавчим приписам, скаржник не виклав обґрунтування відповідно до ст. 414 КПК, а саме щодо явної несправедливості заходу примусу, призначеного в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність за сукупністю злочинів.
Засудженим також не сформульовано чітко вимоги прохальної частини касаційної скарги.
Отже, скаржником не аргументовано необхідності зміни на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК вироку апеляційного суду, зважаючи на зміст статей 50, 65 Кримінального кодексу України, з урахуванням дискреційних повноважень касаційного суду.
Також суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від       02 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою ст.13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру).
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року           № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року     № 1487/5).
Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.
Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Донецького апеляційного суду від 19 листопада         2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                    ОСОБА_3