ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 140/6315/20 пров. № А/857/9992/20	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С.М.;
за участю секретаря судового засідання –   Гром І. І.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду   від  01 липня   2020 року  про залишення позову без розгляду в справі № 140/6315/20  (головуючий суддя  Ксензюк А.Я., м. Львів)  за позовом  Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1   про  стягнення майнової шкоди,-

                                                     ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2020 року Волинським   окружним адміністративним судом було зареєстровано позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1   про стягнення майнової шкоди у сумі 49864,00 грн.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду   від  01 липня   2020 року в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди  залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 було оскаржено його в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивачем не було пропущено строку звернення до адміністративного суду, так як строк звернення до суду в цьому випадку є іншим, ніж в Кодексі адміністративного судочинства України (далі – КАС України) і який складає три роки з дня виявлення завданої шкоди, то саме він має застосовуватись при зверненні до адміністративного суду з даною позовною заявою. Крім того, звертає увагу, що до 29 березня 2019 року здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017161010000107 від 03 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 425 КК України.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін з таких підстав.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді командира Військової частини НОМЕР_1 з 30 червня 2016 року по 29 червня 2017 року.
Військовою частиною НОМЕР_1 29 липня 2016 року в особі колишнього командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був укладений договір № 58 з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 про закупівлю плит деревостружкових розпиляних 92 м.кв., на загальну суму 49 864,00 грн. 
Платіжним дорученням № 1008 від 29 липня 2016 року було здійснено перерахування коштів на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за отримані плити деревостружкові розпиляні за накладною № 69 від 29 липня 2016 року, згідно з договором № 58 від 29 липня 2016 року на загальну суму 49 864 грн. (оплату фактично проведено 01 серпня 2016 року).
Відповідно до акту проведення вибіркової інвентаризації майна бойової підготовки військової частини НОМЕР_1 станом на 14 квітня 2017 року від 24 квітня 2017 року, комісією було встановлено, нестачу плит деревостружкових, розпиляних 92 м.кв., на загальну суму 49 864,00 грн. Інвентаризація майна бойової підготовки була проведена під час внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 .
Відтак, шкода завдана Військовій частині НОМЕР_1 , полягає в нестачі майна на суму 49 864,00 грн., яка була виявлена під час проведення вибіркової інвентаризації майна бойової підготовки Військової частини НОМЕР_1 станом на 14 квітня 2017 року, за результатами чого було затверджено акт від 24 квітня 2017 року. Таким чином, день наступний за днем коли виявлена шкода є початком відліку строку для звернення до суду, а саме – 25 квітня 2017 року.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Твердження позивача, що позов поданий в межах строків статті 4 Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” від 03 жовтня 2019 року № 160-IX, відповідно до якої особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, є безпідставним з огляду на таке.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Закон України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” № 160-IX прийнятий 03 жовтня 2019 року, набрав чинності 31 жовтня 2019 року.
Встановлено, що   ОСОБА_1 перебував на посаді командира Військової частини НОМЕР_1 з 30 червня 2016 року по 29 червня 2017 року, а  шкода завдана Військовій частині НОМЕР_1 , яка полягає в нестачі майна на суму 49 864,00 грн., була виявлена під час проведення вибіркової інвентаризації майна бойової підготовки Військової частини НОМЕР_1 станом на 14 квітня 2017 року, за результатами чого було затверджено акт від 24 квітня 2017 року.
Відтак, на спірні правовідносини Закон України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” від 03 жовтня 2019 року № 160-IX не поширюється.
До прийняття вказаного закону до зазначених позивачем правовідносин застосовувались норми Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-вр.
Відповідно до пункту 5 зазначеного Положення час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на зори військовозобов`язаного може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.
Таким чином, пункт 5 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-вр, не встановлював іншого строку, ніж передбачено відповідним процесуальним законодавством України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що  Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року в справі № 818/1688/16 визначила, що аналогічні спори підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню строки звернення до суду передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Посилання позивача на пункт 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР, суд не бере до уваги з огляду на вищезазначені вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, які, по-перше, мають вищу юридичну силу, по-друге, передбачають можливість встановлення інших, ніж цей Кодекс, строків виключно законами.
Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки право у позивача на звернення до суду з адміністративним позовом виникло 25 квітня 2017 року, проте, адміністративний позов поданий лише 23 квітня 2020 року, а поважних причин пропуску строку судом не встановлено.
Крім того, даний позов подано з пропуском строку звернення від моменту винесення Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України постанови від 29 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №42017161010000107 від 03 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 425 КК України, на яку звертає увагу позивача, та прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 наказу (з основної діяльності) №156 від 12 серпня 2019 року Про результати  службового розслідування за фактом фактичної нестачі майна, а саме деревостружкової плити у кількості 92 метри квадратних, поставленої за договором №59 від 29 липня 2016 року на суму 49 864,00 грн.
У відповідності до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За правилами частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. 
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 229, 243, 250, 272, 311, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  – залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду   від  01 липня   2020 року  про залишення позову без розгляду в справі № 140/6315/20   – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених                              п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук 	
Повне судове рішення складено 13  жовтня 2020 року.