ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №654/2350/20 Головуючий в І інстанції:  Сіянко В.М.
Провадження №33/819/420/20 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ст.44-3 КУпАП

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні в режимі відеоконференції, за участю представника ОСОБА_1 захисника Василенка Олексія Олександровича, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2020 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2020 року, ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Згідно з постановою судді, 07 липня 2020 року об 11 годині 11 хвилин на 22 км а/д Олешки-Гола Пристань-Скадовськ Ярмоленко В.О., водій маршрутного таксі (автобус «Setra», д.н. НОМЕР_1 ), який перевозив пасажирів, знаходився без засобів індивідуального захисту, зокрема без респіратора чи захисної маски, що закривають рот і ніс, чим порушив пп.1 п. 3 Постанови КМУ №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року, зі змінами та доповненнями.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та провадження відносно нього закрити, за відсутністю складку адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує що він керував транспортним засобом в засобі індивідуального захисту але через фізіологічні потреби був вимушених на нетривалий час його зняти та у протоколі відсутні відомості про те, які саме правила були порушені, та якими нормативно-правовими актами ці правила встановлені.
Також посилається на те, що він був здоровий та рішенням конституційного суду вказані обмеження були визнані неконституційними.
       Заслухавши пояснення захисника про підтримку апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.
Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.   
Пунктом 1 Постанови КМУ №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року (станом на 07.07.2020) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території в тому числі Херсонської області із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".      
Відповідно до п.п. 1 п. 3 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в ред. яка діяла на момент вчинення правопорушення) заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.
Вказану постанову вказано у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
  Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
       Згідно із положеннями ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 р. № 211 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.      
 Факт порушення правил щодо карантину людей не заперечується (в протоколі і в апеляційній скарзі) і самим апелянтом.
Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, виходячи з того у своїй заяві від 17.09.2020 року він просив справу слухати у його відсутності.
Положеннями ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.    
Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.                                          
Сфера застосування ст. 22 КУпАП поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу, тобто на власний розсуд в порядку реалізації дискреційних повноважень.
Суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює значимість правопорушення і приймає рішення щодо можливості закриття справи за ст. 22 КУпАП.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він піддав ризику зараження пасажирів цією хворобою, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ст. 44-3 КУпАП.    
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову районного суду – без змін.                                                                                                        
Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С.Калініченко