ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 657/1205/20 Головуючий в 1 інстанції Скригун В.В.
Провадження № 33/819/421/20 
Категорія: ст.44-3 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року                                                                 м. Херсон

       Суддя Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю скаржника  ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 29.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП щодо:
        ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем ФОП « ОСОБА_2 ».

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
        ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона будучи продавцем продуктів харчування, знаходячись по вул. Привокзальній, 12 в с. Преображенка Каланчацького району Херсонської області, в магазині «Рукавичка» ФОП « ОСОБА_2 » здійснювала продаж продуктів без захисної маски чи респіратора, чим порушила вимоги п.п. 1 пункту 10 Постанови КМУ N 641 від 22.07.2020 року. 
       Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження. В обґрунтування доводів зазначає, що в протоколі не правильно вказано про те, що вона здійснює підприємницьку діяльність, а насправді працює на посаді продавця, на момент перевірки її зміна вже була завершена, крім того в протоколі не зазначені свідки, які б підтвердили продаж нею товарів без рукавичок і захисної маски.
       Зазначає, що в матеріалах справи немає ніяких доказів про здійснення нею правопорушення, а саме продаж товару без рукавичок і захисної маски, також відсутні пояснення свідків-покупців, факт продажу товарів жодним чином не зафіксований.
       Просить скасувати постанову суду першої інстанції, стягнути з Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області суму сплаченого судового збору.
       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника  ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної сукарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
       Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
       Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання. 
       Згідно з положеннями ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. 
       У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
       У відповідності до п.п.1 п.2 та п.п.5 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в ред. яка діяла на момент вчинення правопорушення) з 6 квітня 2020 р. по 24 квітня 2020 р. заборонено: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, а також відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.                                                                      
         Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
       У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
       На виконання доручення Прем`єр-міністра України Міністерство охорони здоров`я надало роз`яснення що таке “громадське місце”, де необхідно носити маски чи респіратори у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції відповідно до постанови №211.
       «Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Також це: ліфти і таксофони; приміщення та території закладів охорони здоров`я; приміщення та території навчальних закладів; дитячі майданчики; приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; під`їзди житлових будинків; підземні переходи; транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; приміщення закладів ресторанного господарства; приміщення об`єктів культурного призначення; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів тощо.
       Аналогічне роз`яснення міститься і на офіційному сайті Херсонської ОДА . 
       Громадські місця також визначаються у статті 178 Кодексу: вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення). Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 19.08.2020 року ОСОБА_1 будучи продавцем продуктів харчування, знаходячись по вул. Привокзальній, 12 в с. Преображенка Каланчацького району Херсонської області, в магазині «Рукавичка» ФОП « ОСОБА_2 » здійснювала продаж продуктів без захисної маски чи респіратора, чим порушила вимоги п.п. 1 пункту 10 Постанови КМУ N 641 від 22.07.2020 року. 
       Відповідно до трудового договору ОСОБА_1 оформлена в ФОП « ОСОБА_2 » на посаді продавця (а.с.8,9)
       Враховуючи те, що вимоги Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" поширюються на коло як фізичних осіб, так і суб`єктів господарської діяльності, у працівників поліції були законні підстави для складання протоколу саме відносно ОСОБА_1 , яка є фізичною особою, що порушила правила карантину, а саме здійснювала продаж продуктів без захисної маски чи респіратора. 
       Тому доводи апелянта про те, що вона не здійснювала підприємницької діяльності, а тому протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено безпідставно, не грунтуються на законі.
Ці ж обставини, про які вказує апелянт, були предметом перевірки в суді першої інстанції, і як правильно встановлено під час дослідження матеріалів справи, стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність громадян  та посадових осіб  за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
На підставі викладеного, судом зроблено обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 , як продавець, здійснювала діяльність з продажу продуктів харчування знаходячись по АДРЕСА_2 , в магазині «Рукавичка» ФОП « ОСОБА_2 » без захисної маски чи респіратора, а отже в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
       Зазначені обставини підтверджено даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, а також поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких вона підтвердила те, що перебувала в приміщенні магазину без захисної маски, при цьому роботодавець її забезпечив засобами індивідуального захисту. 
       При складанні протоколу  ОСОБА_1  були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від неї не надходило, тобто вона реалізувала своє право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст.254, 256 КУпАП. 
       З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
       У зв`язку з чим, доводи апелянта про необґрунтованість та незаконність постанови суду першої інстанції, є неспроможними. 
       Що стосується доводів апелянта про те, що на момент перевірки її зміна вже була завершена то матеріали справи, а також апеляційної скарги не містять графіку роботи, або інших доказів на підтвердження цього. 
Стягнення на ОСОБА_1 судом накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ст.44-3 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_1 та задоволення її апеляційної скарги, відсутні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову Каланчацького районного суду  Херсонської області від 29.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо  ОСОБА_1  – залишити без зміни. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду         (підпис) І.В. Красновський