ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7571/20 Справа № 214/895/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.,
суддів - Барильської А.П.,Зубакової В.П.,
сторони:
позивач – Моторне (транспортне) страхове бюро України,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2020 року, яке постановлено суддею Ковтун Н.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
В обґрунтування позову зазначено, що  31.08.2017 року відповідач ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan д.р.н. НОМЕР_1 , по вул.. В. Великого в м. Кривому Розі порушив Правила дорожнього руху України, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Toyota д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (власник автомобіля ОСОБА_3 ). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Toyota д.р.н. НОМЕР_2 та завдано шкоду власнику зазначеного транспортного засобу, зафіксовані в Довідці № 3017244393067933 про ДТП, та акті огляду пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2017 року, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на відповідача накладено адміністративне стягнення. 
Розмір завданих збитків внаслідок ДТП, відповідно до висновку КТЗ №11/ 260/17 від 09.10.2017 року, складеного судовим експертом Рейнюком О.В. склав 42279,50 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування в розмірі 42979, 50 грн., яку необхідно стягнуто з відповідача. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 42979, 50 грн. та витрати на судовий збір.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 42279 грн. 50 коп. в порядку зворотної вимоги (регресу) за виплату відшкодування (регламентної виплати), та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у сумі 2102 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні стягнення з відповідача судового збору в сумі 2 102 грн. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема на те, що  судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення  не взято до уваги, що відповідач є інвалідом другої групи, а тому він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».  
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 42279 грн. 50 коп. в порядку зворотної вимоги (регресу) за виплату відшкодування (регламентної виплати) не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що з відповідача  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 42279 грн. 50 коп. стягнуто судовий збір в сумі 2102 грн., в той час як від являється інвалідом другої групи і на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору.
Як вбачається матеріалів справи відповідно до довідки МСЕК від 08.11.2016 року відповідач ОСОБА_1 є людиною з інвалідністю другої групи з 01.12.2016 року – безстроково. (а.с.91)
Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року №10, судові витрати — передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати -це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № К (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Кгеиг V. Роїапа)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, у сумі 2102 гри.,  у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
       Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, у сумі 2102 гри.,  скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. 
Взадоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судового збору в сумі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 08 жовтня 2020 року.

Головуючий:         

Судді: