П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  856/1/20-а 
06 жовтня 2020 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - сільськогосподарський виробничий кооператив "Маяк" про примусове відчуження земельної ділянки, 

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Козятинська районна державна  адміністрація Вінницької області (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:
- примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності об`єкт нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та який знаходиться на території Глуховецької селищної ради Козятинського району за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля, для розміщення об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення:
- земельну ділянку площею 3,9412 га з кадастровим №0521455500:02:001:0056, за ціною 678 858, 00 грн шляхом перерахування Козятинською районною державною адміністрацією цих коштів, джерелом фінансування яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВ Українське каолінове товариство", на зазначений ОСОБА_1 банківський рахунок або внесення цих коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки у порядку, встановленому законом;
- зобов`язати ОСОБА_1 звільнити зазначений об`єкт нерухомості - земельну ділянку протягом 5 (п`яти) днів з дня повного попереднього відшкодування вартості земельних ділянок на зазначений ним банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до позивача з відповідним листом  № 54-19 АКВ від 25.03.2019 звернулось ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  (далі - третя особа)    з клопотанням прийняти рішення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб, з подальшим наданням земельних ділянок в оренду «АКВ «Українське каолінове товариство» для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Своє прохання обґрунтовувало тим, що є підприємством, що здійснює діяльність з видобутку каоліну-сирцю, виробництві збагачених марок  каоліну і фракціонуванні кварцових пісків Великогадоминецького родовища первинних каолінів Вінницької ділянки, яке розташоване на території Козятинського району Вінницької області на підставі спеціального дозволу на користування надрами від  14.10.2010 №  5198.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827  каолін первинний, який видобуває ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство», входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.
У межі географічних координат спеціального дозволу на користування надрами та Акту надання гірничого відводу знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_1 (далі - відповідач).
Тому єдине вирішення цього питання є    вилучення (викуп) цієї земельної ділянки для суспільних потреб у державну власність в порядку визначеному  Законом України від 17 листопада 2009 року № 1559-VІ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності»  (далі - Закон № 1559-VІ), з подальшою передачею в оренду із зміною цільового призначення під землі промисловості.
Голова Козятинської РДА видав розпорядження від 29.05.2019 №131 «Про викуп земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, розташованих на території Глуховецької селищної об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту,  для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності, з метою подальшого надання цих земельних ділянок в оренду ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню первинних каолінів в якості каоліну-сирцю». 
Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером 05214555000:02:001:0056, цільове призначення для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, площею 3, 9412 га, розташованої за адресою: Вінницька область,  Козятинський район, сщ/рада Глуховецька, що належить відповідачу, вартість земельної ділянки становить 339 429, 00 грн. Вказаний звіт має відповідну рецензію від 23.04.2020 та зареєстрований за номером БМККФВ977146.
03 червня 2019 року відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 надіслано рекомендованим повідомленням про вручення копію розпорядження голови від 29.05.2019 №131 з письмовим повідомленням, яке отримано відповідачем 07.06.2019.
Однак, після спливу одного місяця, визначеного ст. 11 Закону № 1559-VІ, з дати отримання повідомлення відповідач жодної відповіді не надав. Тому з метою врегулювання  питання позивачем вирішено провести засідання з проведення переговорів щодо умов викупу та продажу спірної земельної ділянки про що листом №  01-30/321 від 27.02.2020 повідомлено відповідача. Відповідач на засідання комісії, призначене на 28.02.2020 об 11:00 в приміщенні Козятинської РДА за адресою: пл. Героїв Майдану, 20 м. Козятин, не з`явився та будь-якої відповіді не надав.
Разом з тим, ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  17.04.2020 на адресу ОСОБА_1 надіслано рекомендованого листа №  69-20 АКВ від 17.04.2020 з повідомленням про проведення переговорів щодо викупу земельної ділянки. Вказаний лист відповідачем отримано 22.04.2020, що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення №  2213000135667.
Крім того, про запрошення до участі у переговорах щодо викупу земельної ділянки відповідача також повідомлено через ЗМІ шляхом публікації оголошення в газеті «РІА Козятин» (випуск від 23.04.2020).
На переговори, що були призначені на 27.04.2020 відповідач не з`явився,  будь-якого повідомлення щодо надання згоди чи відмову у наданні такої згоди відповідачем ні на адресу позивача, ні на адресу ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  не надіслано.
Позивач вважає, що здійснив всі можливі заходи для проведення переговорів з власником, але відповідач ухилявся від їх проведення, таким чином не надав згоди на викуп земельних ділянок.
Тому Козятинська РДА звернулася до суду з позовом щодо примусового викупу земельних ділянок у державну власність з мотивів суспільної необхідності з метою їх надання ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство».
В обґрунтування суспільної необхідності, вказав на розміщення об`єктів, пов`язаних із видобуванням каоліну-сирцю, який входить до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827. Також зазначив, що від подальшого видобутку каоліну залежить в певній мірі не тільки приватний інтерес ініціатора викупу - ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство», але і  держави та територіальної громади Глуховецької ОТГ.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020 адміністративна справа передана судді-доповідачу Ватаманюку Р.В. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Драчук Т.О. та Полотнянко Ю.П.
02 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №856/1/20-а та призначено підготовче засідання на 08.07.2020 о 09:30.
30 червня 2020 року ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» подано письмові пояснення у якому товариство зазначило, що підтримує позовні вимоги Козятинської РДА щодо примусового викупу земельної ділянки у державну власність з мотивів суспільної необхідності та просить суд задовольнити позов.
08 липня 2020 року в підготовчому судовому засіданні представник позивача – Грошовенко О.І. підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того, зазначив про врегулювання спору між сторонами з погодженням викупної ціни у розмірі 678  858, 00 грн.
Представник відповідача - Кравчук В.В. підтримав  вказане і зазначив про відсутність спору між позивачем і відповідачем.
Ухвалою суду від 08.07.2020 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача сільськогосподарський виробничий кооператив «Маяк», оскільки СВК  «Маяк» є орендарем земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , на підставі договору оренди від 01.03.2007 та відкладено підготовче засідання на 22.07.2020 о 10:00.
22 липня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» в яких товариство повідомило, що відповідачем надіслано на адресу ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» листа з погодженням щодо здійснення відчуження земельної ділянки на умовах її викупу за ціною 678  858, 00 грн.
ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» листом №  113/1-20 від 15.07.2020 повідомило відповідача та позивача по справі про погодження здійснити фінансування відчуження земельної ділянки за вартістю, що зазначив відповідач.
Крім того, 22.07.2020 представником відповідача подано заяву про визнання позовних вимог з урахуванням уточнення в повному обсязі.
В судовому засіданні призначеному на 22.07.2020 було оголошено заяву представника відповідача про визнання позовних вимог та оголошено перерву до 29.07.2020 для надання можливості представнику третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - сільськогосподарський виробничий кооператив  «Маяк»  ознайомлення з матеріалами справи та надання пояснень.
29 липня 2020 року в судовому засіданні  представник СВК «Маяк» заперечив проти позову та заяви відповідача про визнання позовних вимог, вказавши що в позовній заяві не розкрито, який саме державний інтерес існує у видобуванні ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» каоліну.
Крім того, зазначив що у разі вилучення (викупу) спірної земельної ділянки і зміни її цільового призначення не буде забезпечено пріоритет максимального збереження продуктивних земель і в свою чергу призведе до шкідливого антропогенного впливу на земельну ділянку і навколишнє середовище в цілому.
Разом з тим, представник СВК «Маяк» зауважив, що позивачем недотримано процедуру переговорів згідно Закону  № 1559-VІ, оскільки проігноровано пропозицію перенесення переговорів у зв`язку із запровадженням карантинних заходів спричиненних коронавірусною хворобою COVID - 19, та проведено такі переговори без участі представника СВК «Маяк».
При цьому представник СВК «Маяк» зазначив, що у разі відчуження спірної земельної ділянки будуть порушенні права СВК «Маяк», оскільки відповідно до Договору оренди землі від 01.03.2007 укладеного ОСОБА_1 та  СВК «Маяк»  він орендує спірну земельну ділянку, а  дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок призведе до припинення господарської діяльності СВК «Маяк», що потягне за собою втрачену вигоду для кооперативу в сумі 1 828 653, 00 грн. 
Суд 29.07.2020 ухвалою  закінчив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 09.09.2020. 
09 вересня 2020 року в судовому засіданні представник позивача - Грошовенко О.І., представник відповідача - Кравчук В.В. та представник ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» - Кондратенко Т.І. надали пояснення щодо врегулювання питання щодо викупної ціни.
Водночас представник СВК  «Маяк» надав пояснення стосовно договору оренди від 01.03.2007,  та зазначив, що СВК  «Маяк» сплачує відповідний податок до державного  бюджету за оренду спірної земельної ділянки.
Окрім цього  було оголошено перерву для підготовки до судових дебатів, розгляд справи призначено на 22.09.2020.
22 вересня 2020 учасниками справи подано заяви (№  19029/20, №  19030/20, № 19031/20 та №  19032/20) про проведення судових дебатів без участі представників сторін та третіх осіб в порядку письмового провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Дослідивши матеріали позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи.
25.03.2019 до Козятинської РДА з листом  № 54-19 АКВ звернулось ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  а саме,    з клопотанням прийняти рішення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб, з подальшим наданням земельних ділянок в оренду ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Зазначене клопотання обґрунтовувано тим, що ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» є підприємством, що здійснює діяльність з видобутку каоліну-сирцю, виробництві збагачених марок  каоліну і фракціонуванні кварцових пісків Великогадоминецького родовища первинних каолінів Вінницької ділянки, яке розташоване на території Козятинського району Вінницької області на підставі спеціального дозволу на користування надрами від  14.10.2010 №  5198.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827  каолін первинний, який видобуває ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство», входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.
У межах географічних координат спеціального дозволу на користування надрами та Акту надання гірничого відводу знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка належать на праві приватної власності  відповідачу, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №  042303.
Відповідно до Договору оренди землі від 01.03.2007 укладеного ОСОБА_1 та  СВК «Маяк», СВК «Маяк» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3,9412 га для товарного сільськогосподарського  використання. Також в договорі зазначено, що дія договору припиняється зокрема у разі викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.
29 травня 2019 року голова Козятинської РДА видав розпорядження №131 «Про викуп земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, розташованих на території Глуховецької селищної об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту,  для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності, з метою подальшого надання цих земельних ділянок в оренду ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню первинних каолінів в якості каоліну-сирцю» .
03 червня 2019 року відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 надіслано рекомендованим повідомленням про вручення копію розпорядження голови від 29.05.2019 №131 з письмовим повідомленням, яке отримано відповідачем 07.06.2019.
Однак, після спливу одного місяця, визначеного ст. 11 Закону № 1559-VІ, з дати отримання повідомлення відповідач жодної відповіді не надав. 
Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером 05214555000:02:001:0056, цільове призначення для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, площею 3,9412 га, розташованої за адресою: Вінницька область,  Козятинський район, сщ/рада Глуховецька, що належить відповідачу, вартість земельної ділянки становить 339429,00 грн. Вказаний звіт має відповідну рецензію від 23.04.2020 та зареєстрований за номером БМККФВ977146.
Відповідно до висновку, з оцінки впливу на довкілля від 15.01.2020 №7-03/12-20196113831/1 наданого Міністерством енергетики  та захисту довкілля України на підставі наведених у Звіті з ОВД оцінок впливів на компоненти довкілля (ґрунти та земельні ресурси, атмосферне повітря, водне середовище, геологічне середовище, рослинний і тваринний світ, природно-заповідний фонд, клімат і мікроклімат, соціальне середовище, техногенне середовище) сукупний вплив планової діяльності є допустимим (міститься в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля - http://eia.menr.gov.ua/uk/cases). 
З метою врегулювання  питання позивачем вирішено провести засідання з проведення переговорів щодо умов викупу та продажу спірної земельної ділянки про що листом №  01-30/321 від 27.02.2020 повідомлено відповідача. 
Відповідач на засідання комісії, призначене на 28.02.2020 об 11:00 в приміщенні Козятинської РДА за адресою: пл. Героїв Майдану, 20 м. Козятин, не з`явився та будь-якої відповіді не надав.
ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  17.04.2020 на адресу ОСОБА_1 надіслало рекомендованого листа №  69-20 АКВ від 17.04.2020 з повідомленням про проведення переговорів щодо викупу земельної ділянки. 
При цьому, оскільки відповідно до договору оренди землі від 01.03.2007 укладеного ОСОБА_1 та  СВК «Маяк»,  СВК «Маяк» орендує спірну земельну ділянку, а тому ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  також був надісланий лист на адресу СВК «Маяк» про проведення переговорів щодо викупу земельної ділянки.
Вказаний лист відповідачем отримано 22.04.2020, що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення №  2213000135667.
Крім того, про запрошення до участі у переговорах щодо викупу земельної ділянки відповідача також повідомлено через ЗМІ шляхом публікації оголошення в газеті «РІА Козятин» (випуск від 23.04.2020).
На переговори, що були призначені на 27.04.2020 відповідач та представник СВК «Маяк»  не з`явились.  Будь-якого повідомлення щодо надання згоди чи відмову у наданні такої згоди відповідачем ні на адресу позивача ні на адресу ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство»  не надіслано.
Позивач вважав, що здійснив всі можливі заходи для проведення переговорів з власником, але відповідач ухилявся від їх проведення, таким чином не надав згоди на викуп земельних ділянок.
Вирішуючи спір між сторонами    та надаючи правову    оцінку обставинам справи, колегія суддів ураховує таке нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до  статті 41 Конституції України  ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених  законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних  ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені,    які перебувають у власності фізичних  або  юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності врегульовані  Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009р. №1559-VІ  (далі Закон №1559-VІ).
Відповідно до  статті 1 Закону № 1559-VI, примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому  законом  порядку.
На підставі частини 3  статті 4 цього Закону  примусове відчуження земельних ділянок, інших  об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з  мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в  порядку,    встановлених законом.
Згідно частини четвертої  статті 4 Закону №1559-VI  викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях  8  і  9  цього  Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються.
Статтею 7 Закону №  1559-VI встановлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим  Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб як будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.
Пунктом 3 частини першої  статті 7 Закону №     1559-VI  передбачено перелік суспільних потреб, у зв`язку з якими можливий викуп земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності, зокрема, об`єктів, пов`язаних  із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.
Згідно із частиною другою  статті 7 Закону №  1559-VI, рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, визначених частиною першою цієї статті, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування приймають на підставі генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, матеріалів погодження місця розташування таких об`єктів проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та іншої документації із землеустрою, затверджених в установленому законодавством порядку.
Статтею 5 Закону № 1559-VI  передбачений порядок визначення викупної ціни, згідно якого викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв`язку з достроковим припиненням його зобов`язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.
Відповідно до частини другої  статті 5 Закону №     1559-VI, вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.
Звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом (частина третя  статті 5 Закону № 1559-VI).
За приписами частини четвертої  статті 5 Закону № 1559-VI  суб`єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об`єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному  законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.
Згідно із частиною п`ятою  статті 5 Закону №  1559-VI  У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.
Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення (частина друга  статті 10 Закону №  1559-VI).
Статтею 15 Закону №  1559-VI  встановлено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.
Відповідно до частин другої, третьої  статті 16 Закону № 1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до  розділу II цього Закону  звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.
Так, відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827  каолін первинний, який видобуває (і планує видобувати на відчуженній земельній ділянці) ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.
У межах географічних координат спеціального дозволу на користування надрами  та Акту надання гірничого відводу ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» знаходиться земельна ділянка відповідача.
Враховуючи наведене, єдиним шляхом відведення земельних ділянок відповідача загальною площею 3,9412 га    з кадастровим номером №  0521455500:02:001:0056, є їх вилучення (викуп) для суспільних потреб у державну власність в порядку визначеним  Законом № 1559, з подальшою передачею в оренду.
В ході розгляду справи встановлено, що згоди  щодо викупу спірної земельної ділянки з відповідачем до моменту подачі позову до суду досягнуто не було,    в зв`язку з чим позивачем ініційовано звернення до суду з позовом про її примусовий викуп.
Однак, під час розгляду справи відповідачем було надіслано на адресу ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» листа з погодженням щодо здійснення відчуження земельної ділянки на умовах її викупу за ціною 678  858, 00 грн.
ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» листом № 113/1-20 від 15.07.2020 повідомило відповідача та позивача у справі про погодження здійснити фінансування відчуження земельної ділянки за вартістю, що зазначив відповідач.
Крім того, відповідачем 22.07.2020 подано до суду заяву про визнання позовних вимог заявлених Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області у справі №  856/1/20-а, з урахуванням уточнення, в повному обсязі. 
Водночас зазначено, що кошти за відчужену земельну ділянку площею 3,9412 га з кадастровим №  0521455500:02:001:0056 перерахувати згідно наданих банківських реквізитів.
Факт визнання позовних вимог також було підтверджено в судовому засіданні представником позивача, представником відповідача та представником третьої особи - ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство».
Водночас, представник - СВК «Маяк» заперечив проти заяви відповідача про визнання позовних вимог  зазначивши, що у випадку відчуження спірної земельної ділянки будуть порушені права СВК «Маяк», оскільки відповідно до Договору оренди землі від 01.03.2007 укладеного ОСОБА_1 та  СВК «Маяк»  він орендує спірну земельну ділянку, а  дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок призведе до припинення господарської діяльності СВК «Маяк», що потягне за собою втрачену вигоду для кооперативу в сумі 1 828 653, 00 грн.
Крім того зазначив, що в позовній заяві не розкрито, який саме державний інтерес існує у видобуванні приватним підприємством  ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» каоліну. Посилання позивача на те, що збільшиться разові сплати податку не є суспільним інтересом держави.
Колегія суддів відхиляє доводи представника СВК «Маяк», відносно того, що примусове відчуження спірних земельних ділянок переслідує перш за все забезпечення приватних комерційних інтересів ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство», що свідчить про комерційний характер такої ініціативи, а не суспільний, оскільки саме Державною службою геології та надр України надано третій особі спеціальний дозвіл на користування надрами №5198 від 14.10.2010 на видобування первинних каолінів в якості каоліну-сирцю, Великогадоминецького родовища Вінницької області та така взаємодія держави та приватних підприємств не може нівелювати суспільну необхідність видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, передбачену законом, а сам факт видобутку корисних копалин третьою особою не виключає наявності суспільної необхідності, зокрема, в частині економічного розвитку держави.
Разом із тим, суд вважає також необгрунтованими доводи представника СВК «Маяк»  в частині втрати родючості спірної земельної ділянки, оскільки відповідно до статті 52 Закону України «Про охорону земель» рекультивації (комплекс організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель) підлягають, зокрема, землі, які зазнали змін внаслідок проведення гірничодобувних робіт. Роботи із зняття, складування, збереження та нанесення ґрунтової маси на порушені земельні ділянки здійснюються за рахунок осіб, з ініціативи яких порушено ґрунтовий покрив.
Стосовно впливу на довкілля з видобування корисних копалин на спірній земельній ділянці варто зазначити, що відповідно до висновку з оцінки впливу на довкілля від 15.01.2020 №  7-03/12-20196113831/1 наданого Міністерством енергетики  та захисту довкілля України (інформація наявна у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля) на підставі наведених у Звіті з ОВД оцінок впливів на компоненти довкілля (ґрунти та земельні ресурси, атмосферне повітря, водне середовище, геологічне середовище, рослинний і тваринний світ, природно-заповідний фонд, клімат і мікроклімат, соціальне середовище, техногенне середовище) сукупний вплив планової діяльності є допустимим.
Отже, провадження планової діяльності ТОВ «АКВ «Українське каолінове товариство» з видобування корисних копалин на спірній земельній ділянці є екологічно допустимими, а тому суд відхиляє твердження представника СВК «Маяк» щодо негативного антропогенного впливу на спірну земельну ділянку і навколишнє середовище в цілому у разі зміни цільового призначення цієї земельної ділянки.
Щодо тверджень представника СВК «Маяк», стосовно порушення прав СВК «Маяк», як орендаря спірної земельної ділянки в результаті відчуження цієї земельної ділянки, то суд такі відхиляє, оскільки за умовами договору оренди землі від 01.03.2007 укладеного між ОСОБА_1 і  СВК «Маяк» дія договору припиняється зокрема у разі викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.03.2020 у справі №  850/8/19.
Крім того, відповідно до   статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"   суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, судова колегія  враховує позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ramazyan v. Armenia» № (№ 54769/10) та «Osmanyan and Amiraghyan v. Armenia» (№  71306/11).
У наведених справах заявників було позбавлено земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності на користь приватного підприємства, яке отримало ліцензію на видобуток корисних копалин. Заявники, стверджували про відсутність суспільного інтересу, бо видобуток корисних копалин, на їх думку, мав комерційний характер. Уряд наполягав, що експропріація здійснена згідно з Законом. Той факт, що вона була проведена приватною компанією, жодним чином не виключає існування суспільного інтересу.
Вирішуючи справу в частині наявності суспільного інтересу, ЄСПЛ вказав, що місцеві органи у цьому питанні користуються певною свободою розсуду. І оскільки Уряд стверджував, що відчуження земельних ділянок заявників необхідне для потреб держави у зв`язку з розробкою родовища, ЄСПЛ не має переконливих доказів, на основі яких можна було б дійти висновку, що вказані причини були необґрунтованими.
Враховуючи встановлені у даній справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позивач довів суспільну необхідність примусового відчуження спірних земельних ділянок для задоволення суспільного інтересу з видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а також законну ціль такого. 
При цьому суд відхиляє аргументи представника третьої особи СВК «Маяк», як такі що не впливають  на правову кваліфікацію спірних правовідносин, і фактично зводяться до вимог про відшкодування матеріальної шкоди, яка може бути завдана в результаті припинення договірних відносин з відповідачем, і, за наявності спору,  підлягає врегулюванню в порядку господарського судочинства.  
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених  законом  і загальним принципами міжнародного права.
Разом із тим колегія суддів наголошує, що у пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трегубенко проти України" (заява N 61333/00) зазначено, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Також у пункті 23 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» (заява № 25921/02) наголошено, що втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.
У пункті 45 рішення  Європейського Суду з прав людини у справі «Кривенький проти України» (заява № 43768/07) останній зазначив, що  позбавлення власності на земельні ділянки без виплати суми, обґрунтовано пов`язаної з її вартістю, зазвичай призводить до недотримання необхідного справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи і становить непропорційний тягар для заявника (див. рішення у справах «Святі монастирі проти Греції» (The Holy Monasteries v. Greece), від 09.12.1994, пункт 71, Серія А № 301-А, та        «Колишній король Греції та інші проти Греції»        [ВП] (Former King of Greece and Others v. Greece) [GC], заява № 25701/94, пункт 89, ЄСПЛ 2000-XII). У контексті скасування помилково наданих майнових прав принцип «належного урядування» може покладати на державні органи обов`язок діяти оперативно у виправленні їхньої помилки, а також потребувати виплати адекватної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишнім добросовісним власникам (див. зокрема, рішення у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine), заява № 29979/04, пункт 71, від 20.10.2011, з подальшими посиланнями).    
Як встановлено судом під час розгляду даної справи, представники сторін дійшли згоди щодо  умов відчуження земельної ділянки та зокрема викупної ціни шляхом визнання представником відповідача позовних вимог в повному обсязі, а відтак колегія суддів дійшла висновку, що примусове відчуження спірних земельних ділянок відповідача не порушуватиме принципу «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Окрім цього, щодо  визнання представником відповідача позовних вимог в повному обсязі, то судова колегія зазначає таке.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
Згідно з частиною п`ятою ст. 189  КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
У зв`язку з наведеним, суд встановив, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечить закону та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позов Козятинської районної державної адміністрації  Вінницької області щодо примусового відчуження у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки площею 3,9412 га з кадастровим №0521455500:02:001:0056, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3, 5  ст. 16 Закону № 1559-VІ  у разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого. Попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, або перерахування коштів на зазначений власником цих об`єктів банківський рахунок.
Колегія суддів зазначає, що представниками позивача, відповідача та третьої особи ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство"  досягнуто згоди щодо викупної ціни в розмірі 678 858, 00 грн. та представником відповідача надано реквізити банківського рахунку, на який необхідно перерахувати кошти як відшкодування повної вартості земельної ділянки, а тому  Козятинською районною державною адміністрацією (джерелом фінансування коштів є Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВ Українське каолінове товариство") необхідно перерахувати кошти у розмірі 678 858, 00 грн., як відшкодування повної вартості земельної ділянки площею 3,9412 га з кадастровим №0521455500:02:001:0056.
Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи не вирішується, оскільки на підставі частини третьої  статті 267 КАС  позивач за подання позову не сплачував судовий збір.
Керуючись ст.ст. 241, 245, 246, 267, 311  КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов задовольнити повністю. 
Примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності об`єкт нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та який знаходиться на території Глуховецької селищної ради Козятинського району за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля, для розміщення об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення:
- земельну ділянку площею 3,9412 га з кадастровим №0521455500:02:001:0056, за ціною 678 858, 00 (шістсот сімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок шляхом перерахування Козятинською районною державною адміністрацією цих коштів, джерелом фінансування яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВ Українське каолінове товариство", на зазначений ОСОБА_1 банківський рахунок №  НОМЕР_1 , одержувач ОСОБА_2 , відкритий в АТ КБ "Приватбанк".
Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити зазначений об`єкт нерухомості -земельну ділянку протягом 5 (п`яти) днів з дня повного попереднього відшкодування вартості земельних ділянок на зазначений нею банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Судом апеляційної інстанції у справах про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності є Верховний Суд, до якого може бути подана апеляційна скарга.

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.