Ухвала
іменем України 
16 листопада 2020 року
м. Київ
Справа № 759/12658/20
Провадження № 51-5121ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року, 
в с т а н о в и в:
До Верховного Суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення звернулася ОСОБА_4 , яка просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, ухвалою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року залишено без задоволення заяву особи, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, – ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020  року, якою скасовано ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 серпня 2020 року та постановлено нову ухвалу, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №  12020110000000753 від 26 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом. 
Відповідно до ч. 3 ст. 379 КПК України ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.
Однак, ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення. 
У зв`язку з цим, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, як і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Аналогічний висновок необхідно зробити й щодо ухвали про відмову у внесенні виправлень. 
Так, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, оскільки оскарженню в касаційному порядку не підлягає ухвала Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року (постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді), то оскарженню в касаційному порядку не підлягає й ухвала Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про виправлення описки.
Не може бути обґрунтованою можливість касаційного оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у їх внесенні (без врахування суті виправленого судового рішення) і з огляду на положення ч. 2 ст. 424 КПК, яка передбачає, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. 
Отже, ухвала Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020  року, була прийнята в межах повноважень даного суду та не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. Перевірка законності вказаної ухвали апеляційного суду про виправлення описки не може бути здійснена без аналізу та надання оцінки змісту рішенню апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, яке відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України не є предметом перегляду касаційним судом, а тому суд касаційної інстанції у даній конкретній ситуації позбавлений права реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги на таке судове рішення, тобто воно не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від  19 жовтня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                        ОСОБА_3