ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 580/927/19
адміністративне провадження № К/9901/1681/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду у складі судді Гаврилюка В.О. від 27.05.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду складі: головуючого-судді Ганечко О.М., суддів: Кузьменка В.В., Сорочка Є.О. від 11.12.2019 
у справі №580/927/19
за позовом  ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також – відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача у наданні довідки про грошове забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення станом на 01.01.2018 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення за відповідною посадою;
- зобов`язати відповідача видати довідку про розмір грошового забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення станом на 01.01.2018 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються за відповідною посадою на 01.01.2018 
2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
3. 13.01.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
4. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Желєзного І.В., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
5. Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
6. 07.02.2020 до Верховного Суду надійшов відзив відповідача на касаційну скаргу.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.03.2008 позивач звільнений з військової служби, з 19.03.2008 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за інвалідністю, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
8. У зв`язку зі зміною на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі – Постанова № 704) розміру грошового забезпечення військовослужбовців та проведенням перерахунку пенсії, 30.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому довідки про грошове забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, станом на 01.01.2018.
9. Відповідач листом від 12.12.2018 № 6/8/7/ФР-48085/2024 повідомив позивача, що законодавчі підстави для оформлення та надання довідки про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх видів грошового забезпечення (основних та додаткових) станом на 01.01.2018 та станом на 01.03.2018 відсутні.
10. Не погоджуючись із вказаною відмовою, вважаючи її неправомірною та такою, що порушує його законне, конституційно гарантоване право на належний соціальний захист та відповідне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що Постановою №704 встановлено нові оклади за посадою та військовим званням, що, відповідно, є підставою для видачі нової довідки з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.
12. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на підставі списків Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким інших категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 (Постанова №103) Черкаським обласним військовим комісаріатом проведено перерахунок грошового забезпечення колишніх військовослужбовців для обчислення їм пенсій та складено довідки про розмір грошового забезпечення. Додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі – Порядок №45), визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, якою включення додаткових видів грошового забезпечення та премії також не передбачено.
Враховуючи зазначене, Черкаським обласним військовим комісаріатом у 2018 році проведено перерахунок грошового забезпечення колишніх військовослужбовців для обчислення їм пенсій, керуючись частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII та відповідно до Постанови №103 і Постанови №45 в редакції на час проведення перерахунку грошового забезпечення.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, на момент звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки, у відповідача були відсутні підстави для її задоволення. Оскаржувані дії були вчинені до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/3858/18.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ НА НЕЇ
14. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Позивач наполягає на тому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Таким чином, застосуванню у спірних правовідносинах підлягали норми Закону №2262-ХІІ щодо умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців, а не норми Постанови №103 та змінені нею положення Порядку №45. 
15. У відзиві на касаційну скаргу відповідач проти доводів та вимог останньої заперечує та просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
17. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
19. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
20. Норми матеріального права в цій справі суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, які регулюються, зокрема, Законом №2262-ХІІ та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII.
21. Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
22. Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
23. Частиною 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
24. Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
25. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
26. Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
27. Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
28. Відповідно до частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
29. Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
30. Абзацом першим пункту 5 Порядку №45 у редакції Постанови №103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
31. Додаток 2 до Порядку №45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
32. Тобто, Постановою №103 встановлено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.
33. Водночас, колегія суддів враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.
34. Відповідно до приписів статті 265 КАС України з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині.
35. Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
36. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акту починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
37. 30.09.2010 Конституційний Суд України ухвалив рішення №20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 08.12.2004 № 2222-ІУ, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно- правового акту нечинним, часові межі чинності такого акту, а також і відповідні межі дії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону.
38. Таким чином, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Тобто, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє. 
39. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому довідки про грошове забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, станом на 01.01.2018.
В свою чергу, відповідач листом від 12.12.2018 №6/8/7/ФР-48085/2024 повідомив позивача, що законодавчі підстави для оформлення та надання довідки про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх видів грошового забезпечення (основних та додаткових), станом на 01.01.2018 та станом на 01.03.2018, відсутні.
40. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій в тому, що оскільки Постановами №103 та №45 при перерахунку пенсії не передбачалось включення інших видів грошового забезпечення, ніж передбачені цими постановами, зокрема, тих які отримував позивач на момент виникнення у нього права на призначення пенсії, відповідач правомірно не включив їх до довідки про розмір грошового забезпечення. Притім, на час виникнення спірних правовідносин (2018 рік), Постанова №103 була чинною, а тому відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені законодавством.
41. Одночасно, колегія суддів зауважує, що спір щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії після скасування судом пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 в межах даної справи відсутній.
42. Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі 240/6263/18 (Пз/9901/1/19) та у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №1440/2248/18.
43. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
44. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
46. Так, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць (справа Brumarescu v. Romania, №28342/95).
47. Верховний Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
48. Відповідності до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
49. З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судове рішення, не допустивши неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
50. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          І.В. Желєзний
Судді:                                                                                                    Я.О.Берназюк
                                                                                                    Н.В.Коваленко